РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/5859/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Головного управління ДПС у Рівненській області 	
до	Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто скаут" 	
 	про стягнення податкового боргу, -	

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто скаут" про стягнення податкового боргу у розмірі 2687400, 85 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто скаут" перед бюджетом рахується податковий борг у розмірі 2687400, 85 грн, а саме: 2 049 174,78 грн з акцизу на транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів), 596 517,24 грн з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами (крім транспортних засобів особистого користування), 41 421,68 грн з мита на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України.
Ухвалою від 06.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.
У встановлений ухвалою суду строк, відповідачем не подано до суду відзив на адміністративний позов, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду також не надходило.
На адресу суду, повернулося поштове відправлення, яке не вручене адресату з незалежних від суду причин, а саме "адресат відсутній за вказаною адресою".
Частиною 11 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Таким чином, відповідач належним чином повідомлений судом про можливість подання відзиву на позовну заяву, однак зазначеним правом не скористався. А тому, враховуючи приписи ч.6 ст.162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, не здійснюється.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.
За відповідачем обліковується заборгованість з митних платежів у загальні сумі 2 687 400,85 грн, у т.ч.: 2 049 174,78 грн з акцизу на транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів); 596 517,24 грн з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами (крім транспортних засобів особистого користування); 41 421,68 грн з мита на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України.
Дана заборгованість виникла згідно визначених митним органом за результатами документальної перевірки зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями від 07.12.2021 № 00000491319, № 00000481319, № 00000471319 та нарахування пені.
З метою погашення податкового боргу позивачем для відповідача було сформовано та надіслано податкову вимогу форми «Ю» №0020346-1301-1716 від 07.06.2021. Вказана податкова вимога сформована у встановленому законом порядку платником податків не оскаржувалася.
Відповідачем добровільно не сплачено суму податкового боргу, що зумовило звернення контролюючого органу до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Згідно зі ст. 9 Податкового кодексу України (далі – ПК України), податок на додану вартість та податок на прибуток підприємств належать до загальнодержавних податків і зборів та справляються на всій території України.
Відповідно до п.16.1.4 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Стаття 19-1 ПК України визначає функції податкових органів, до яких, зокрема, відноситься здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проведення відповідно до законодавства перевірок та звірок платників податків, контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України. 
Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
За змістом п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. 
Згідно зі ст.129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. 
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. 
Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).
Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п.95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
При цьому, згідно з абзацом 7 пункту 87.1 статті 87 ПК України, не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Тобто кошти платника податків, які знаходяться на його рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритого в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, можуть бути джерелом погашення податкового боргу лише з податку на додану вартість.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.10.2018 у справі №821/1431/17 (№К/9901/51946/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що податковий борг відповідача у встановлені законом строки не сплачено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, відповідають обставинам справи, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню повністю.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО СКАУТ" кошти у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу 2 687 400,85 грн., а саме:
2 049 174,78 грн з акцизу на транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів) (14030800);
596 517,24 грн з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами (крім транспортних засобів особистого користування) (14070100);
41 421,68 грн з мита на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України (15010500). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 13 липня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) 
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто скаут" (вул. Василя Червонія, 39,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33003, ЄДРПОУ/РНОКПП 43193755) 

Суддя       С.А. Борискін