Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 

Справа №377/725/26 
Провадження №2/377/622/26 

15 вересня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

В С Т А Н О В И В:
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб, укладений між нею та  ОСОБА_2 , зареєстрований 24 жовтня 2023 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 89.
Позивач в обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач перебувають з 24.10.2023 у шлюбі, зареєстрованому Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 89. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останнього часу стосунки між нею та відповідачем погіршилися через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побут, тому тривалий час кожне з подружжя живе своїм життям. Їх шлюб носить формальний характер, сім`я припинила своє існування. На даний час вона та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.
Ухвалою судді від 03 серпня 2026 року після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 15 вересня 2026 року.
Позивач та відповідач у призначене судове засідання не з`явились, про дату, час та місце якого повідомлені належним чином. 
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про визнання позову, просив справу розглядати за його відсутності. 
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. 
З матеріалів справи суд встановив, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданим Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 16 червня 2026 року, копію якого долучено до матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 24 жовтня 2023 року у Славутицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 24 жовтня 2023 року складено відповідний актовий запис № 89. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка – ОСОБА_5 , дружини – ОСОБА_5 (а.с.8). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилась дочка ОСОБА_3 , про що Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)17 жовтня 2024 року складено актовий запис № 66 та видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 . Її батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю- ОСОБА_1 ( а.с. 7). 
Як вбачається з інформації Михайло-Коцюбинської селищної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області № 17-02-01-19/28, яка надійшла до суду 03 серпня 2026 року на запит в порядку частини шостої статті 187 ЦПК України, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 16). 
Зазначена інформація підтверджується відповіддю № 3119850 з Єдиного державного демографічного реєстру, згідно з якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , з 01.03.2018 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 18). 
Як вбачається з відповіді № 3119867 з Єдиного державного демографічного реєстру, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 22.04.2005 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.19). 
Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що подружні відносини з відповідачем не склались, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, тому сторони не проживають разом та не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. 
Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Зі статті 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.
Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд встановив, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе. 
За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я розпалась остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, спірні питання з приводу поділу спільного майна відсутні.Після розірвання шлюбу, малолітня дочка сторін залишається проживати з матір`ю. 
Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач у позовній заяві просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - ОСОБА_6 , тому після розірвання шлюбу їй необхідно відновити прізвище ОСОБА_6 . 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 2.722483463.1 від 22.06.2026 позивач за подання позовної заяви сплатила судовий збір в сумі 1 331,20 грн, яка зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України ( а.с.1,2). 
За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 665,60 гривень, сплаченого при поданні позову, інша частина судового збору в розмірі 665,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 жовтня 2023 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 89. 
Після розірвання шлюбу відновити позивачу ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ». 
Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок, сплачений за подання позовної заяви згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 2.722483463.1 від 22.06.2026, яка зберігається в матеріалах цивільної справи №377/725/26, провадження №2/377/622/26.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання:  АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 15 вересня 2026 року.
Суддя  Н. С. Бабич