Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2026 р. № 520/15565/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3,м. Слов`янськ,Краматорський р-н, Донецька обл.,84122, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.11.2025 року № 914120199500 про відмову ОСОБА_1 в оформленні та виплаті допомоги на поховання пенсіонера громадянина України ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оформити та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання пенсіонера громадянина України ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області відповідно до заяви № 20583 від 24.10.2025.
В обґрунтування позову зазначено, що за життя її мати ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону №1058. Вказує, що факт призупинення виплати пенсії жодним чином не позбавляє громадянина України статусу пенсіонера. Навіть призупинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 не позбавляло її статусу пенсіонера, що передбачав наявність у нього всіх гарантій, передбачених статтею 46 Конституції України та Законом №1058. Звертала увагу, що виплата вказаної допомоги пов`язується лише з фактом поховання пенсіонера і право на неї має особа, яка здійснила таке поховання. Крім того, підстави відмови у виплаті допомоги на поховання визначені п.5.1. Порядку №22-1, згідно якого допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою). За таких підстав рішення про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання пенсіонера громадянина України вважає протиправним та просить суд його скасувати.
Ухвалою суду від 22.06.2026 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу правомірно відмовлено у виплаті допомоги на поховання, оскільки статтею 53 Закону № 1058 допомога на поховання пенсіонера виплачується в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті, в той же час ОСОБА_2 на момент смерті пенсію не отримувала і з заявою про поновлення виплати не звертався.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , є донькою пенсіонера громадянки України ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 17.09.2025 року.
Родинні стосунки підтверджуються: свідоцтвом про народження Позивачки НОМЕР_4 видане 14.06.1969 року Київським відділом ДРАЦС у місті Донецьку, в якому матір`ю Позивачки записана ОСОБА_2 ;
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376, територія Донецького району, Донецької області з 07.04.2014 року є тимчасово окупованою територією України.
Рішенням суду від 11.09.2025 року у справі №755/17050/25 встановлено факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Донецьк, Донецької області та отримано свідоцтво про смерть українського зразка серії НОМЕР_3 від 17.09.2025 року.
24.10.2025 року року Позивачка, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою № 20583 про виплату допомоги на поховання її матері.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 914120199500 від 06.11.2025 відмовлено в виплаті допомоги на поховання .
Як зазначено у Рішенні від 09.12.14.08.2025 року №914120199500 померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як внутрішньо переміщена особа та мав призначену пенсію відповідно до Закону №1058.
В якості підстави відмови у виплаті допомоги на поховання зазначено, що з 01.04.2016 нарахування пенсійних виплат ОСОБА_2 не проводилось у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію пенсіонера в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Померла ОСОБА_2 за життя з заявою про поновлення виплати пенсії до органів Пенсійного фонду України не звертався, заяву про неотримання пенсії від органів пенсійного забезпечення рф не подавала, інформації про проходження фізичної ідентифікації в АТ «Ощадбанк» або в органах Пенсійного фонду України у Відповідача немає. Відповідно до ст.53 Закону №1058, у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. 
Вказано, що оскільки померла ОСОБА_2 на момент смерті не отримувала пенсію, підстави для обчислення та виплати допомоги на поховання відсутні.
17.11.2025року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зі скаргою на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 914120199500 від 06.11.2025 року про відмову в оформлені та виплаті допомоги на поховання.
За результатами розгляду скарги прийнято рішення від 09.12.2025 року № 38582/04-16 про залишення скарги Позивачки від 17.11.2025 року без задоволення, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 914120199500 від 06.11.2025 року без змін.
Не погоджуючись з рішенням про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання пенсіонера, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 53 Закону № 1058-IV установлено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих визначає Закон України «Про поховання та похоронну службу» від 10 липня 2003 року №1102-IV (далі - Закон №1102-IV), який також регулює відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання.
Відповідно до статті 11 Закону №1102-IV поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.
Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. Зазначені документи можуть надаватися за дорученням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка зобов`язалася поховати померлого, іншій юридичній чи фізичній особі.
За правилами статті 13 Закону №1102-IV виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, надається допомога на поховання. Розмір допомоги на поховання та порядок її надання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, встановлює Кабінет Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Розмір допомоги на поховання не може бути меншим за розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення відповідної виплати врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).
Згідно з пунктом 5.1 Порядку №22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.
Форма заяви встановлена Додатком №7 до Порядку №22-1.
Пунктом 5.2 Порядку №22-1 передбачено, що заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Як вказано вище, підставою для відмови у виплаті позивачу допомоги на поховання є те, що ОСОБА_2 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично не отримувала пенсію, у зв`язку з призупиненням її виплати з 01.04.2016.
Судом встановлено, що виплата пенсії ОСОБА_2 припинена у зв`язку з тим, що остання проживала та тимчасово окупованій території.
Проте суд зазначає, що відповідачем не доведено, що хоча ОСОБА_2 на момент смерті фактично не виплачувалась нарахована пенсія, оскільки її місце проживання було на тимчасово окупованій території, однак пенсія їй мала нараховуватися.
Отже, при визначенні розміру допомоги на поховання відповідач мав визначити розмір допомоги у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті, тобто пенсії, яка ОСОБА_2 нараховувалась.
Суд зазначає, що правова природа допомоги на поховання є відмінною від пенсійної виплати, оскільки допомога на поховання, на відміну від пенсійної виплати, надається особам, які здійснили поховання пенсіонера, й для отримання такої допомоги померлий пенсіонер має на дату смерті перебувати на пенсійному обліку, при цьому фактичне отримання пенсії не має правових наслідків для можливості отримання допомоги на поховання.
Оскільки відповідачем не наведено інших підстав для відмови у виплаті позивачу допомоги на поховання, суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.11.2025 року № 914120199500 про відмову ОСОБА_1 в оформленні та виплаті допомоги на поховання пенсіонера громадянина України ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оформити та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання пенсіонера громадянина України ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області відповідно до заяви № 20583 від 24.10.2025.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. 
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Щодо заявленого клопотання представника позивача про не стягнення з відповідача сплаченого позивачкою судового збору, суд відмовляє, оскільки відмова від розподілу судових витрат КАС України не передбачено. 
Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3,м. Слов`янськ,Краматорський р-н, Донецька обл.,84122, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.11.2025 року № 914120199500 про відмову ОСОБА_1 в оформленні та виплаті допомоги на поховання пенсіонера громадянина України ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оформити та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання пенсіонера громадянина України ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області відповідно до заяви № 20583 від 24.10.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя Бідонько А.В.