Справа № 727/8629/26 
Провадження № 2/727/2902/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
21 липня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Чебан В.М.
при секретарі Миронюк Р.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 жовтня 2013 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що складено актовий запис №1700.
Вказує, що у шлюбі в них народилася їх спільна донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач стверджує, що близько чотирьох років тому його сімейне життя з відповідачкою почало поступово погіршуватися, а їхні стосунки стали складними та недружніми. 
Вказує, що між подружжям виникла несумісність поглядів на життя та розуміння ролі кожного у сімейних відносинах, у зв`язку із чим між ними виникали суперечки, які призвели до втрати почуттів взаємної любові та поваги.
Зазначає, що вони з відповідачкою стали різними за характером і темпераментом, унаслідок чого подальше продовження сімейного життя є неможливим. Подружні відносини протягом тривалого часу фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть та разом не проживають, а їхній шлюб має формальний характер.
Стверджує, що між ним та відповідачкою було досягнуто згоди щодо участі кожного з батьків у вихованні та утриманні доньки. Спір щодо місця проживання дитини та майнові спори між ними відсутні.
На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливими і суперечать їхнім інтересам, а тому позивач ОСОБА_1 просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Просив не надавати сторонам термін на примирення. Зазначив, що остаточно втратив почуття любові до відповідачки. Фактично подружні стосунки з відповідачкою не підтримує з квітня 2022 року.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Просила не надавати сторонам термін на примирення. Зазначила, що сторони втратили почуття любові один до одного, подружні стосунки не підтримують.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2026 року було відкрито провадження по справі та призначено спрощене провадження з викликом сторін по справі. 
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що 01 жовтня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище якої – ОСОБА_4 ) зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що складено актовий запис №1700, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).
У шлюбі в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7). 
Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України (СК України) вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.
Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України вбачається, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При цьому, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням прав людини. Суд не може змушувати особу перебувати у шлюбі проти її волі.
До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 25 березня 2026 року у справі № 444/4951/24 (провадження № 61-15767св25).
При цьому, судом встановлено, що через несумісність поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння у сторін почали відбуватись суперечки та погіршення взаємовідносин, у зв`язку з чим позивач і відповідачка втратили почуття взаємної любові та довіри один до одного. Подружні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, протягом чотирьох років разом не проживають та наміру відновлювати сімейні відносини не мають. Шлюб між ними фактично існує лише формально.
Водночас наявність у подружжя малолітньої доньки не є перешкодою для розірвання шлюбу, оскільки позивач та відповідачка досягли згоди щодо участі кожного з батьків у її вихованні та утриманні, а спір щодо місця проживання дитини відсутній.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідачки, а тому шлюб між ними слід розірвати.
Керуючись ст.ст.110-112 СК України, ст.ст. 263, 265, 268, 273, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 01 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1700, – розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: