Справа № 149/1963/26
Провадження №2/149/1360/26 
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2026 м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Олійника І. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:
ТОВ "Споживчий центр" пред`явлено позов до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Короткий зміст заявлених вимог
Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримала грошові кошти, які зобов`язалася повернути, а також сплатити проценти та, в разі порушення, неустойку. В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та допустила заборгованість у загальному розмірі 17775 грн, які позивач просить стягнути разом із судовими витратами по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витратами пов`язаними з надсиланням відповідачу позовної заяви у паперовій формі у розмірі 127,38 грн.
Рух справи та процесуальні дії
Ухвалою суду від 12.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву.
Позиція учасників справи
Представник позивача заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав.
Відповідач заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяв, клопотань, а також відзиву на позовну заяву у встановлений строк не подала.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом
02.06.2025 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 02.06.2025-100000166 (далі — Договір) за умовами якого відповідач отримала, шляхом переказу на належний їй електронний платіжний засіб, кредит у розмірі 13000 грн строком 217 днів з дати його надання, тобто до 04.01.2026, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1% в день, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, тобто з 02.06.2025 до 02.09.2025, 0,5% в день, яка застосовується протягом решти чергових періодів, тобто з 03.09.2025 до 04.01.2026, комісія, пов`язана з наданням кредиту - 9% від суми кредиту, тобто 1170 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 1170 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, неустойка - 195 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с. 19-27).
Договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", містить персональні дані відповідача, зокрема номер паспорта, РНОКПП, адресу місця проживання, номер телефону та номер електронного платіжного засобу.
Перерахування кредитних коштів на електронний платіжний засіб відповідача підтверджується інформацією, наданою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" (а.с. 18).
15.11.2025 між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір до кредитного договору № 02.06.2025-100000166 (далі - додатковий Договір) за умовами якого сторони домовились внести зміни в Договір встановивши, що позичальник зобов`язаний сплатити лише ті проценти, комісію за надання, комісію за обслуговування, неустойку, які вказані в п.п. 1, 2 додаткового Договору, від сплати інших (не зазначених в п.п. 1, 2 додаткового Договору) процентів, комісії за надання, комісії за обслуговування (включаючи ті, які підлягають нарахуванню в майбутньому згідно з умовами Договору) позичальник звільняється і кредитодавець не повинен їх нараховувати. Сторони домовилися внести зміни в Договір та встановили строк на який надається кредит - 307 днів з дати його надання, тобто до 04.04.2026 (а.с. 28-30).
Додатковий договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", містить персональні дані відповідача, зокрема номер паспорта, РНОКПП, адресу місця проживання, адресу електронної пошти.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за Договором, з урахуванням сплачених відповідачем коштів, становить 17775 грн, з яких: 9000 грн - заборгованість за кредитом; 4810 грн - заборгованість за процентами; 3965 грн - неустойка. Даний розрахунок відображає здійснення відповідачем платежів, спрямованих на погашення заборгованості (а.с. 32-34).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.ст. 1048, 1054 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).
Встановивши, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримала грошові кошти в розмірі 13000 грн, які зобов`язалася повернути та сплатити проценти, здійснювала платежі, спрямовані на погашення заборгованості, однак отримані кошти у повному обсязі не повернула, проценти не сплатила, суд доходить висновку, що відповідач порушила зобов`язання за Договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 13810 грн, з яких: 9000 грн - заборгованість за кредитом; 4810 грн - заборгованість за процентами
Обґрунтовуючи розмір заборгованості позивач зазначає, що внаслідок порушення зобов`язання за Договором відповідачу нараховано передбачену Договором неустойку у розмірі 3965 грн, яка підлягає стягненню.
На підтвердження доводів щодо стягнення неустойки позивач виходить з того, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).
При цьому п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду справи положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, від 29.06.2022 у справі № 477/874/19).
Оскільки в Україні запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час, відповідач як позичальник, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця неустойку (штраф, пеню), яка нарахована згідно договору укладеного після 24.02.2022.
Отже, суд відхиляє доводи позивача в цій частині та доходить висновку, що неустойка в розмірі 3965 грн не підлягає стягненню з відповідача.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що відповідач порушила зобов`язання за Договором внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 13810 грн, з яких: 9000 грн - заборгованість за кредитом; 4810 грн - заборгованість за процентами, а неустойка за порушення зобов`язання у розмірі 3965 грн не підлягає стягненню з відповідача, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 13810 грн.
Розподіл судових витрат
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2068,50 (2662,40 грн (сума судового збору, сплаченого за подання позовної заяви)/17775 грн (ціна позову) х 13810 грн (розмір позовних вимог, який підлягає до задоволення) грн, а також документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати, пов`язані з надсиланням відповідачу позовної заяви у паперовій формі у розмірі 127,38 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 549, 610, 611, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 76-81, 133, 137, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 02.06.2025-100000166 від 02.06.2025 в розмірі 13810 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" судові витрати в розмірі 2195,88 грн, з яких: 2068,50 грн - судовий збір; 127,38 грн - витрати, пов`язані з розглядом справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, - 22.07.2026. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
позивач: ТОВ "Споживчий центр", код ЄДРПОУ 37356833, адреса: вул. Саксаганського, 133А, м. Київ; 
відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя          Ігор ОЛІЙНИК