Справа № 523/4514/26
Провадження №2/523/4261/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" липня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – Аліної С.С.,
за участю секретаря – Томілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Пересипської районної адміністрації в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів, - 

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшов позов Пересипської районної адміністрації в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментіваліментів в якому просив: 
-Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
-Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_1 , разом з своїми дітьми ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , наприкінці 2024 початку 2025 років проживали за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трагічно помер у січні 2025 року внаслідок злісного невиконання матір`ю своїх обов`язків по догляду за дитиною, а саме залишення дитини без будь-якого нагляду, легковажності та байдужості до його долі, що спричинило тяжки наслідки, у вигляді термічних опіків ділянок тіла, які в подальшому стали причиною смерті.
Вироком Пересипського районного суду м. Одеси від 24.11.2025 (справа № 523/12115/25) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винною у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.135, ст.166 КК України, завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, та ці діяння спричинили смерть особи. Злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту дитину та її доставку від 31.01.2025 складеного працівниками органу внутрішніх справ та Служби у справах дітей Одеської міської ради було виявлено на трамвайній колії по вулиці Маловського та доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 3». 12.02.2025 дівчинка була переведена до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради.
Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 20.02.2025 № 54 дитина взята на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Розпорядженням Пересипської районної адміністрації ОМР від 11.03.2025 № 160р малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Підставою для прийняття даного розпорядження стало те, що мати дитини, ОСОБА_1 , утримувалася під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відомості про батька дитини до актового запису про народження були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Розпорядженням Пересипської районної адміністрації ОМР від 10.04.2025 № 234р дівчинка влаштована до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради на повне державне забезпечення.
Відповідно до рішення Савранського районного суду Одеської області від 27.05.2025, справа № 512/130/25, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та до актового запису про народження дитини внесені зміни. Прізвище дитини змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », відомості про батька змінені на - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , передана батькові на виховання та разом з ним проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, передбачених ч.1 ст. 184 КУпАП.
Але ніяких висновків ОСОБА_1 не зробила, свідомо не піклувалася про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечувала їм необхідного харчування, медичного догляду та лікування, не забезпечила необхідними умовами проживання, що призвело до трагічної гибелі молодшої дитини.
Дані обставини стали підставою для звернення до суду. 
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 06.03.2026 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.04.2026р.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 09.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 06.07.2026р.
У судове засідання представник Пересипської районної адміністрації не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про прийняття рішення з урахуванням прав та інтересів дитини, вважала позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, про причину не явки суду не повідомила, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надавала.
У судове засідання представник Служби у справах дітей Одеської міської ради не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. 
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що Савранським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складений актовий запис № 81 від 18.10.2022. Батько дитини є ОСОБА_8 , мати – ОСОБА_1 (а.с.27).
Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту дитину та її доставку від 31.01.2025 складеного працівниками органу внутрішніх справ та Служби у справах дітей Одеської міської ради малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було виявлено на трамвайній колії по вулиці Маловського та доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 3». 12.02.2025 дівчинка була переведена до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради (а.с.9)
Відповідно до наказу Служби у справах дітей Одеської міської ради від 20.02.2025 № 54 дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , взята на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.25)
Розпорядженням Пересипської районної адміністрації ОМР від 11.03.2025 № 160р малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Підставою для прийняття даного розпорядження стало те, що мати дитини, ОСОБА_1 , утримувалася під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відомості про батька дитини до актового запису про народження були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Розпорядженням Пересипської районної адміністрації ОМР від 10.04.2025 № 234р дівчинка влаштована до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради на повне державне забезпечення.
З матеріалів справи встановлено що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який трагічно помер у січні 2025 року внаслідок злісного невиконання матір`ю своїх обов`язків по догляду за дитиною, а саме залишення дитини без будь-якого нагляду, легковажності та байдужості до його долі, що спричинило тяжки наслідки, у вигляді термічних опіків ділянок тіла, які в подальшому стали причиною смерті.
Вироком Пересипського районного суду м. Одеси від 24.11.2025 (справа № 523/12115/25) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винною у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.135, ст.166 КК України, завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, та ці діяння спричинили смерть особи. Злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки (а.с.10-24).
Відповідно до рішення Савранського районного суду Одеської області від 27.05.2025, справа № 512/130/25, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та до актового запису про народження дитини внесені зміни. Прізвище дитини змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », відомості про батька змінені на - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , передана батькові на виховання та разом з ним проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Вищевикладене свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, яке полягає в тому, що мати свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляю інтересу до її внутрішнього світу.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради №01-05-2/21вх від 26.02.2026 Орган опіки та піклування Пересипської райадміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства», зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Частина 2 ст.59 Закону України «Про освіту» на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Відповідно до частини першої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав.
У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі.
Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що належним розміром аліментів на дітей, є стягнення з відповідачів аліменти зазначених в позові.
Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов Пересипської районної адміністрації в особі органу опіки та піклування до Пересипської районної адміністрації в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 164 -167 СК України, ст.ст. 5-13, 76-81, 89, 142, 206, 211, 258-259, 265, 272 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Пересипської районної адміністрації в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.03.2026р., та до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 2662 гривень 40 копійок на користь Держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення виготовлено та підписано суддею 06.07.2026р.

Суддя: Аліна С.С.