2-о/130/12/2026
130/1299/25
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М., 
з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П., 
заявника ОСОБА_1 , 
представника заявника ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту утримання, 

УСТАНОВИВ:

08.05.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . .
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ ЗАЯВНИКА.
ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . 
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_7 при одруженні змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». 
ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , та змінила прізвище після реєстрації шлюбу зі своїм чоловіком, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. 
Окрім цього, відповідно до довідки про народження №А-00100/38 батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Нажаль, батьки ОСОБА_3 , внаслідок чого ОСОБА_3 було надано статус дитини-сироти. 
За заявою батьків Заявниці їх було призначено піклувальниками над дитиною-сиротою ОСОБА_3 . Однак, ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , а ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 . 
Нажаль, документи, що підтверджують факт призначення батьків Заявниці піклувальниками над ОСОБА_3 не збереглись. Однак, в подальшому, рішенням Жмеринської міської ради Вінницької області №158 від 16 липня 2015 року ОСОБА_10 було призначено піклувальником над дитиною-сиротою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її онуком. 
Таким чином, ОСОБА_3 являється братом ОСОБА_4 . 
ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 . Після її смерті брат з сестрою підтримували теплі стосунки, разом проживали, підтримували один одного. 
ОСОБА_4 має двох синів, а саме ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_16 нажаль є дитиною з інвалідністю, що підтверджується медичними висновками. 
ОСОБА_3 був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_11 поблизу н.п. Пустинка Покровського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України. ОСОБА_4 дізналась про смерть брата отримавши сповіщення сім`ї №8742 як сестра загиблого. 
Варто зазначити, що ОСОБА_3 проживав разом з сім`єю своєї сестри ОСОБА_4 , що підтверджується актом від 14.04.2025. Брат ніс усі витрати на купівлю майна спільного користування, сплачував комунальні платежі, купував ліки племіннику, одяг тощо. Це підтверджується спільними фото з сімейного альбому Заявниці. Окрім цього, ОСОБА_3 часто пересилав грошові кошти або надавав їх в готівковій формі Заявниці, на оплату рахунків та купівлю ліків ОСОБА_14 . Перекази грошових коштів на рахунки ОСОБА_4 підтверджується випискою по надходженням по карткам Заявниці. 
Окрім цього, звертає увагу на те, що в листуванні ОСОБА_3 з ОСОБА_4 брат постійно пересилав грошові кошти сестрі, переймався за її становище, як матеріальне так і моральне. 
Варто зауважити, що ОСОБА_3 , при першій можливості, приїзжав до сестри та племінників, допомагав в веденні господарства, купував речі, необхідні для комфортного проживання. Окрім цього, після смерті брата Заявниця отримала на свою картку грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 , що підтверджується роздруківкою із зазначенням надходження зарплати з військової частини. 
Встановлення факту перебування на утриманні загиблого брата необхідне заявниці для реалізації права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 у зв`язку з смертю військовослужбовця, який був годувальником. У зв`язку з цим, заявниця змушена звернутися до суду, оскільки інших способів встановлення цих фактів не існує. 
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ.
08.05.2025 заявниця звернилася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, однак ухвалою судді від 19.05.2025 її заяву було залишено без руху для усунення недоліків. 30.05.2026 надійшла оновлена заява, тому 02.06.2026 ухвалою судді цивільна справа прийнята до розгляду та призначено судове засідання на 07.10.2025. 
24.06.2026 до суду надійшли письмові пояснення ІНФОРМАЦІЯ_1 .
03.10.2025 та в подальшому, у зв`язку з неодноразовим відкладенням розгляду справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 подав заву про розгляд справи за відсутності його представника. 
10.12.2025 судом було задоволено клопотання заявника про виклик свідка та досліджено надані суду докази.
12.03.2026 надійшла заява представника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_17 про вступ у справу в якості перстеника. 
24.09.2026 надійшло клопотання заявника про долучення додаткових доказів (а.с.212-218).
09.09.2026 суд провів розгляд справи у відсутність заінтересованих осіб: - ВЧ НОМЕР_1 , представник якої не з`явився до суду без повідомлення причин, та ІНФОРМАЦІЯ_1 , який подав заяву з проханням розглянути справу за відсутності його представника на підставі ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. 
09.09.2026 суд у відкритому судовому засідання розглянув справу, провів дебати та оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення 16.09.2026.
ПОЯСНЕННЯ ЗАВНИКА ТА СВІДКІВ.
Представник заявника та заявник вимоги заяви підтримали.
Заявник пояснила, що вона заміжня з 2011 року, чоловік ОСОБА_18 , працює на ТОВ «М`ясний майстер» обвалювачем м`яса з 2024 року, до цього проходив службу у ЗСУ приблизно пів року, комісований, оскільки має на утриманні дитину з особливими потребами. Перед цим, протягом приблизно шість років працював на ТОВ «Жмеринський вагоноремонтному заводі «Експерес» чистильником залізничних вагонів, а до цього (коли заявник виходила заміж) він працював у комп`ютерному клубі. У неї з чоловіком народилося двоє дітей. Брат ОСОБА_3 закінчив Чернятинський коледж у 2020 році, він після закінчення коледжу десь працював, до 2021 року. 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що являється сусідкою ОСОБА_1 . Її брат ОСОБА_3 проживав у квартирі сім`ї ОСОБА_8 , квартира залишилась ОСОБА_1 у спадок від батьків. ОСОБА_3 допомагав ОСОБА_1 доглядати за дитиною, яка інвалід, та її рідним братом, який інвалід. Вона не бачила, що б ОСОБА_3 купував ОСОБА_1 якісь продукти чи речі. ОСОБА_3 був не одружений. Вона не може засвідчити, що ОСОБА_3 до призову на службу в ЗСУ десь працював. У 2023 році його призвали, а у 2024 він загинув. У відпустку він приїжджав двічі до ОСОБА_1 . Що стосується ОСОБА_1 , вона заміжня з 2011 року, її чоловік ОСОБА_20 працює на ТОВ «М`ясний майстер». ОСОБА_3 це прийомний син батьків ОСОБА_1 
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.84). 
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_7 при одруженні змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 85). 
ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , та змінила прізвище після реєстрації шлюбу зі своїм чоловіком, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.86). 
Відповідно до довідки про народження №А-00100/38 батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.87). 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 88). 
За заявою батьків Заявниці їх було призначено піклувальниками над дитиною-сиротою ОСОБА_3 . Однак, ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.89), а ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.93). 
Рішенням Жмеринської міської ради Вінницької області №158 від 16 липня 2015 року ОСОБА_10 було призначено піклувальником над дитиною-сиротою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її онуком (а.с.91, 213). 
ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.92).
ОСОБА_1 має двох синів, а саме ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.95, 96). 
Як вбачається із Акту від 14.04.2025 КП «Жмеринкакомунсервіс», при перевірці встановлено, що в АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_21 , ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 . За свідченнями сусідів ОСОБА_3 проживав за даною адресою (а.с.94).
Також судом було досліджено копію особової справи ОСОБА_3 , де зазначено, що він сирота, не одружений, сестра ОСОБА_22 2001 року народження, місце його проживання: АДРЕСА_2 (а.с.215-218). 
ОСОБА_3 був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_11 поблизу н.п. Пустинка Покровського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України. ОСОБА_4 дізналась про смерть брата отримавши сповіщення сім`ї №8742 як сестра загиблого (а.с.83). 
Також у судовому засіданні були дослідженні скріншоти з телефону про перебування ОСОБА_3 грошових коштів на картку 5168…….. НОМЕР_8 , та заробітної плати ВЧ НОМЕР_9 на карту НОМЕР_10 ……..0348 (а.с.97-110), а також скріншоти телефонної переписки між абонентами (а.с.111-121), а також спільні фото (а.с.122-123). 
МОТИВИ СУДУ. НОРМИ ПРАВА ЗАСТОСВАНІ СУДОМ.
За нормами ст.16-16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. 
У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Заявник просить встановити факт, що вона перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця, який дасть, в тому числі, скористатись правом, передбаченим ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Встановлення факту перебування на утриманні загиблого брата необхідне заявниці для реалізації права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 у зв`язку з смертю військовослужбовця.
Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав. 
Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. 
Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. 
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. 
Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. 
Даний правовий висновок викладено в Постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. 
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для цього має бути наявність спільних витрат і спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. 
На цьому наголосив Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99).
Виходячи з аналізу ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. 
Згідно зі ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. 
Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-й. 
Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1- 8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, що під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будького з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членами сім`ї військовослужбовця можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Крім того Конституційний суд України у своєму рішенні зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19). 
Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. 
Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання заявником інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування його на утриманні. 
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. 
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. 
ВИСНОВКИ СУДУ.
Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". 
Суд дослідивши, надані заявником докази встановив, що факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 не доведений належними доказами. Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що ОСОБА_1 має власне житло в АДРЕСА_1 , яке отримала у спадок від батьків, у якому проживає з чоловіком (одружена у 2011 році) та двома дітьми, також з нею зареєстрований брат та проживав ОСОБА_3 , що підтверджується Актом від 14.04.2025 КП «Жмеринкакомунсервіс». Водночас у дослідженій копію особової справи військовослужбовця ОСОБА_3 зазначено місце його проживання: АДРЕСА_2 . Чоловік ОСОБА_1 , з моменту їх одруження, офіційно працевлаштований, про що у судовому засіданні зазначала заявник та підтвердила свідок, вона – ОСОБА_1 доказів про свої власні доходи, або їх відсутність суду не надавала. Переселення на рахунок заявника ОСОБА_1 коштів ОСОБА_3 , без зазначення призначення платежу, не свідчить про те, що основним і постійним джерелом засобів до існування для неї була допомога ОСОБА_3 , при наявності у її сім`ї інших доходів. Також суд звертає увагу на короткочасність грошових переказів ОСОБА_3 . ОСОБА_1 , які здійснювалися з 08.11.2022 до 22.01.2024, до призову на військову службу доказів, що ОСОБА_3 мав будь-які доходи, та брав участь в утриманні ОСОБА_1 , суду не надано. Наявна у справі телефона переписка сама по собі не може свідчити про перебування на утриманні у ОСОБА_3 ОСОБА_1 . Допитана у судовому засіданні свідок не змогла підтвердити, що заявник перебувала на утриманні ОСОБА_3 .
З огляду на указане, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити. 
Керуючись ст.ст. 3-7, 9-10, 13, 19, 76-82, 263-265, 268, 273, 294, 315-319 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви про встановити факту перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи: заявник – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ); 
Заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_12 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_12 );
Заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_13 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ