Справа153/1126/26
Провадження2/153/591/26-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" липня 2026 р. м.Ямпіль 

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.
за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №153/1126/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №1474859 від 24.12.2019 у сумі 20404,31 грн., 2662,40 грн. сплаченого судового збору, а також витрати на правову допомогу у сумі 8000 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 24.12.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» був укладений договір про споживчий кредит №1474859, згідно з умовами якого відповідач отримала 5100 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у визначеній сумі. Відповідно до пункту 7.1 кредитного договору №1474859 від 24.12.2019 визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Позивач вказав, що відповідач для отримання кредиту зареєструвалася в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця через заповнення відповідної реєстраційної форми на Веб-сайті. В особистому кабінеті вказала банківську карту, на яку будуть зараховані кошти. Електронна ідентифікація відповідача здійснилась при вході в особистий кабінет, шляхом введення одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону або електрону пошту відповідача. Також, для отримання кредитних коштів відповідач здійснила заповнення заяви на отримання кредиту на Веб-сайті кредитодавця. Відповідач ознайомившись з умовами кредитування визначеними в проекті договору, підтвердила його підписання. Електронна форма індивідуальної частини укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті відповідача. Відповідач підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 29.12.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення права вимоги №58-МЛ від 29.12.2020. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №1474859 від 24.12.2019, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Позивач вказує, що сума заборгованості відповідача становить 20404,31 грн., відповідно до виписки з особового рахунку, а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4845 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 12397,31 грн.; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту – 612 грн.; заборгованість по штрафах/пені – 2550 грн. В зв`язку з вище викладеним відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості від 01.04.2026 вих.№20306983/5480. Оскільки відповідач не погашає заборгованість тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.
Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подала, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином рекомендованим повідомленням вих..№R067207710234, яке повернулося із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.53-56), що відповідно постанови КЦС ВС від 10.05.2023 №755/17944/18 (61-185св23) вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи у відсутність представника позивача (а.с.4 позовної заяви), клопотання про витребування доказів (а.с.33).
Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.39-41), витребування доказів (а.с.43-44), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.
Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:
Із копії кредитного договору №144859 від 24.12.2019 (а.с.6-8), графіку платежів (а.с.8 зворотній бік), анкети-заяви на кредит №144859 від 24.12.2019 (а.с.9), довідки про ідентифікацію (а.с.9 зворотній бік); судом встановлено, що ОСОБА_1 електронним підписом підписала документи погодившись з умовами, їй видано кредит у сумі 5100 грн. на строк 30 днів, дата повернення кредиту 23.01.2020, сукупна вартість кредиту – 4437 грн., комісія за надання кредиту – 612 грн., проценти за користування кредитом – 3825 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту, остання була ознайомлена із графіком платежів, надавши свої персональні дані та контакти. 
Із копії прийняття рішення по заяві №1474859 та платіжного доручення №12384707 від 24.12.2019 (а.с.10) судом встановлено, що 24.12.2019 на картку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 було здійснено переказ коштів у сумі 5100 грн., згідно договору №1474859.
Із копії виписки з особового рахунка за кредитним договором №144859 від 24.12.2019 (а.с.11) судом встановлено, що станом на 14.04.2026 заборгованість ОСОБА_1 складає: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4845 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 12397,31 грн.; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту – 612 грн.; заборгованість по штрафах/пені – 2550 грн. 
Із копії відомості про щоденні нарахування та погашення та виписки з особового рахунку (а.с.12 зворотній бік-11 зворотній бік) судом встановлено, що з 24.12.2019 по 21.04.2020 нарахована комісія за оформлення кредиту та нараховувалися проценти. 
Із копії договору відступлення прав вимоги №58-МЛ від 29.12.2020, витягу з реєстру боржників до договору факторингу, акту приймання-передачі реєстру боржників, платіжної інструкції (а.с.13-21) судом встановлено, що між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №58-МЛ, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №144859 від 24.12.2019.
Із претензії вих..№20306983/5480 від 01.04.2026 (а.с.23) судом встановлено, що на адресу ОСОБА_1 направлено досудову вимогу про погашення заборгованості у сумі 20404,31 грн.
Із витребуваної судом інформації, судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_2 , за період 24.12.2019 по 31.12.2019 було зарахування коштів на суму 5100 грн. (а.с.57).
Таким чином встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне:
За правилами ч.1 ст.202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року справа №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК).
Із дослідженого судом кредитного договору встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Такий правочин (кредитний договір), згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим він є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.2 ст.1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до правил ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кошти в сумі 5100 грн. строком на 30 днів, а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором, однак свої зобов`язання не виконала.
Матеріалами справи також підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «МІЛОАН» виконало належним чином, надававши відповідачу кредитні кошти. Однак, відповідач не виконала умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача у сумі 20404,31 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту - 4845 грн.; заборгованість за процентами – 12397,31 грн.; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту – 612 грн., заборгованість по штрафах/пені – 2550 грн.
Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростувала.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №37144 від 12.06.2026, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2662,40 грн., а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2662,40 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн. позивач надав суду: договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 №0107, укладений між замовником - ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та виконавцем адвокатським об`єднанням «Апологет»; Акт №Д/26383 наданих послуг від 14.04.2026; детальний опис наданих послуг до Акту, що підлягає оплаті за надання усної консультації ознайомлення з матеріалами, складення позовної заяви, складає 8000 грн. 
Оскільки позивачем ТОВ «ФК «Кредит Капітал» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 8000 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, місто Львів вулиця Смаль-Стоцького,1 корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_4 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) заборгованість за кредитним договором №1474859 від 24.12.2019 у сумі 20404,31грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2662,40 грн., та понесені витрати на правову допомогу у сумі 8000 грн., а всього 31066 (тридцять одну тисячу шістдесят шість) гривень 71 копійку.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк