ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
головуючий суддя у першій інстанції: Щербаков В.В.

14 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 460/18904/25 пров. № А/857/1504/26
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Бруновської Н.В.
суддів: Валюха В.М., Шавеля Р.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги НОМЕР_1 Прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі № 460/18904/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ), НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
14.10.2025р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (далі - Відповідач 1, військова частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (далі - Відповідач 2, військова частина НОМЕР_6 ), НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (далі - Відповідач 3, військова частина НОМЕР_2 ), у якому просив суд:
- визнати протиправними дії НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015р. - 28.02.2018р. із застосуванням базового місяця для обчислення індексації - січня 2008 року;
- зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015р. - 28.02.2018р. із застосуванням базового місяця для обчислення індексації - січня 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не врахування вимог абз. 4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. - 30.07.2020р.
- зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. - 30.07.2020р. із врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум;
-визнати протиправними дії НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022р. - 07.11.2022р.;
-зобов`язати НОМЕР_7 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2022р. - 07.11.2022р. із врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум;
-визнати протиправними дії НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 08.11.2022р. - 31.12.2022р. та з 01.01.2024р. - 24.06.2025р.;
-зобов`язати НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 08.11.2022р. - 31.12.2022р. та 01.01.2024р. - 24.06.2025р. із врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум;
-зобов`язати НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби виплатити грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до довідок №161/25 та 162/25.
Ухвалою суду від 28.10.2025р. позовну заяву в частині вимог за період з 19.07.2022р. -24.06.2025р. повернуто позивачу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2025р. ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду про повернення в частині позовних вимог за період з 19.07.2022р. - 24.06.2025р. - скасовано, справу направлено для продовження розгляду.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.03.2026р. позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду в частині задоволених позовних вимог до НОМЕР_1 Прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.03.2026р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2026р. Апеляційну скаргу НОМЕР_1 Прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України – залишено без задоволення, а Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.03.2026р. у справі № 460/18904/25–– без змін.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2025р. позов задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.12.2015р. - 28.02.2018р..
При цьому, суд зобов`язав НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. - 28.02.2018р.
Суд визнав протиправними дії НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. - 30.07.2020р.
Крім того, суд зобов`язав НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. - 30.07.2020р. із врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд визнав протиправними дії НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2020р. - 28.10.2021р.
Суд зобов`язав НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2020р. - 28.10.2021р. із врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
Крім того, суд визнав протиправними дії НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.10.2021р. - 18.07.2022р.
Також, суд зобов`язав НОМЕР_7 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.10.2021р. - 18.07.2022р. із врахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду в частині задоволених позовних вимог до НОМЕР_1 Прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Крім того, не погоджуючись із прийнятим рішенням суду в частині задоволених позовних вимог до Військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у лавах Державної прикордонної служби України з 2002 року, в тому числі в спірні періоди:
- 01.07.2015р. - 30.07.2020р. – у військовій частині НОМЕР_3 ,
-31.07.2020р. - 28.10.2021р. – у військовій частині НОМЕР_6 ,
- 29.10.2021р. - 18.07.2022р. – у військовій частині НОМЕР_2 .
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) від 30.07.2020р. №453-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу, як такого, що вибув для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 )
Так, наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 31.07.2020р. №308-ОС позивача зараховано до особового складу, як такого, що прибув для подальшого проходження служби з ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 )
Наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 28.10.2024р. ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу, як такого, що вибув для подальшого проходження служби до НОМЕР_7 прикордонного закону Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_3 ).
Наказом начальника НОМЕР_7 прикордонного загону від 29.10.2024р. №440-ОС позивача зараховано до особового складу, як такого, що прибув для подальшого проходження служби з ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 )
Наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24.06.2025р. №1048-ОС, ОСОБА_1 який звільнений наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.06.2025р. №979-ОС, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі звільненням з військової служби.
Позивача звернувся до відповідачів із запитами, в яких просив надати інформацію, про виплачені суми та у разі, якщо такі суми нараховані невірно, перерахувати та доплатити належні при звільненні суми.
Згідно відповіді НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 19.07.2022р. - 07.11.2022р. нараховувалась та виплачувалась з урахуванням березня 2018 року, як базового місяця.
У відповіді НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України повідомлено, що документи про грошове забезпечення за період до 01.01.2020р. передано на зберігання до архіву. Відповідно до розпорядження голови ДПСУ №Т/116-1743 від 03.03.2020р. та №0.11-5760/06-20Вих. від 02.06.2020р. обов`язок із нарахування заборгованості із індексації покладено на орган, з якого військовослужбовець звільняється з військової служби. Роз`яснено, що для отримання відповідної інформації про нараховані суми слід звернутись за місцем проходження служби.
НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України у відповідь на звернення позивача надав довідку про індексацію грошового забезпечення за період: 31.07.2020р. - 28.10.2021р. та 08.11.2022р. - 24.06.2025р., згідно якої індексація у період з 31.07.2020р. - 28.10.2021р. та в грудні 2022 року виплачена з урахуванням базового місяця березень 2018, в період: 01.08.2024р. - 31.12.2024р. – з урахуванням базового місяця грудень 2023 року, а в період: 01.01.2023р. - 31.07.2024р. та 01.01.2025р. - 24.06.2025р. – не виплачувалась.
НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України у відповідь на запит надав довідку про індексацію грошового забезпечення за період: 08.11.2022р. - 24.06.2025р., згідно якою індексація у період в грудні 2022 року виплачена з урахуванням базового місяця березень 2018, в період: 01.08.2024р. - 31.12.2024р. – з урахуванням базового місяця грудень 2023 року, а в період: 01.01.2023р. - 31.07.2024р. та з 01.01.2025р. - 24.06.2025р. – не виплачувалась.
У зв`язку з нарахуванням грошового забезпечення у занижених розмірах позивач звернувся до суду з даним позовом.
ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
В п.2, п.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» видно, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до абз.2 ч.3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 03.07.1991р. (далі - Закон №1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003р. (далі - Порядок № 1078).
ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно ч.1 ст.2, ст.9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» № 2017-III від 05.10.2000р. визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно ст.19 цього Закону є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету (п.6 Порядку № 1078).
Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
Верховний Суд, у постановах від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі № 825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19, дійшов висновків, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
Тобто, індексація є складовою грошового забезпечення та у спірний період підлягала нарахуванню та виплаті військовослужбовцям, зокрема позивачу, не залежно від обмеженого фінансування відповідача.
При цьому, спірними у цій справі є також питання, пов`язані з визначенням місяця, для обчислення індексу споживчих цін («базового» місяць) для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу у спірному періоді.
В п.1-1 Порядку №1078 видно, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 (до 01.01.2016р. - 101) відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
До прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013), яка набрала чинності з 15.12.2015р. та підлягала застосуванню з 01.12.2015р., «базовим» місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та визначався у разі, коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати.
З 01.12.2015р. замість «базового» місяця введено поняття «місяць, у якому відбулося підвищення» - у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймалося за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснювалося з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Згідно абз.5 п.5 Порядку №1078 в разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Таким чином, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому «базовим» місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру (місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових), а з 01.12.2015р. - місяць підвищення тарифних ставок (окладів).
Аналогічні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 29.11.2021р. у справі №120/313/20-а та від 26.01.2022р. у справі №400/1118/21, від 03.08.2023р. у справі №380/23487/21.
Верховний Суд, у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 29 листопада 2021 року у справі № 120/313/20-а, від 27 квітня 2023 року у справі № 420/15397 дійшов висновків, що з 01 грудня 2015 року діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення чи виходу на роботу. Так, з 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.
Станом на січень 2016 року розмір посадових окладів військовослужбовців визначався Постановою №1294, яка чинною з 01 січня 2008 року та діяла до 01 березня 2018 року. Тобто, до набрання чинності Постановою № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Тобто, за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку №1078 (із змінами, внесеними Постановою № 1013) є січень 2008 року.
При цьому, повноваження державних органів щодо визначення «місяця підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку №1078 (із змінами, внесеними Постановою №1013) не є дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді є січень 2008 року.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.11.2024р. у справі №160/3223/22.
Отже, враховуючи той факт, що востаннє посадовий оклад позивача за посадою, яку він займав, змінений у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1294, яка набрала чинності 01.01.2008р. та втратила чинність з 01.03.2018р. у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018р. №90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України», тому саме цей місяць необхідно враховувати для початку обчислення індексу споживчих цін (як «базовий» місяць) при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу за період з 28.03.2016р. - 28.02.2018р.
Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. - 28.02.2018р. з урахуванням січня 2008 року, як місяця для обчислення індексу споживчих цін («базового» місяця), підлягають до задоволення.
Стосовно індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 - 18 липня 2022 з врахуванням в абз. 4, 5, 6 п.5 Порядку № 1078 колегія суддів звертає увагу на таке.
Із змісту наявних у матеріалах справи довідок про грошове забезпечення позивача, особових карток військовослужбовця за 2018 -2022 роки слідує, що позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення.
При цьому, позивач не погоджується з розмірами проведеної індексації-різниці.
Аналіз викладених вище норм Порядку № 1078 вказує, що цей нормативно-правовий акт передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, "поточної" та "індексації-різниці".
Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абз.2 п.1-1, абз. 6 п.5 Порядку № 1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абз. 2, 5 п.4 Порядку № 1078).
З 01.12.2015р. в абз.4, 5, 6 п.5 Порядку № 1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
абз.3, 4 п.5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз.3);
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз.4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, тому абз.6 п.5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз п.1, абз.4, 6 п.5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковою для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
З урахуванням того факту, що 01.03.2018р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п.5, 10-2 Порядку № 1078 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Водночас, з аналізу абз. 3, 4 п.5 Порядку № 1078 судом встановлено, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці.
З огляду на абз.4 п. 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку № 1078, буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:
-розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
-суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
-чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абз.5 п.5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз.5 п.4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже зазначено, у такому випадку відповідно до абз.4 п.5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023р. у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023р. у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023р. у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023р. у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023р. у справі № 260/6386/21 із подібними правовідносинами.
З матеріалів справи, а саме з даних особистої картки грошового забезпечення, встановлено, що місячний грошовий дохід позивача:
за лютий 2018 року становить 9501,36 грн;
за березень 2018 року становить 9705,80 грн. (10815,80-1110 НОПВС).
Визначення суми індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу, у березні 2018 року, становить 4463,15 грн.
Такий розмір індексації грошового забезпечення 4463,15 грн., який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року) неодноразово досліджувався та встановлювався судами, та такий підтверджується постановою Верховного Суду від 22 червня 2023 року у справі № 520/6243/22 та від 30 травня 2024 року у справі № 200/2737/21-а.
Таким чином, виходячи з зазначеного вище, розмір підвищення грошового доходу позивача у сумі 204,44 грн. не перевищив розмір індексації, яка припадала на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року) 4463,15 грн. та в силу вимог абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 та у відповідачів не було законних підстав не виплачувати позивачу індексацію-різниці у період з 01.03.2018р.
Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, про наявність підстав для часткового задоволення позову, в частині визнання протиправними дії відповідачів щодо порушення вимог абз.4,5,6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 та не нарахування індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018р. - 18.07.2022р., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4, 5, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 належить задовольнити.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкти владних повноважень в особі НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ), НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) діяли не у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).
Також згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційні скарги НОМЕР_1 Прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України – залишити без задоволення, а Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі № 460/18904/25–– без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя | | Н. В. Бруновська
судді | | В. М. Валюх
| | Р. М. Шавель