Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/1012/26
Провадження № 3/945/307/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, що притягується до відповідальності Скалова С.Ю., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Весняне Миколаївського району, громадянину України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 154 КУпАП,
встановила:
25 квітня 2026 року приблизно о 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , собака породи «німецька вівчарка», власницею якої є ОСОБА_1 , вибігла на вулицю без поводка та намордника, та покусала собаку породи «Чіхуахуа», яка належить ОСОБА_2 , у результаті чого настала смерть собаки, чим порушено Правила утримання собак, що спричинило пошкодження майна, собаки, яка належить ОСОБА_2 .
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість не визнала та повідомила, що із сім`єю ОСОБА_2 тривалий час неприязнені відносини. 25 квітня 2026 року її не було вдома, була на роботі, а на ранок 26 квітня дізналась, що нібито її собака породи «Німецької вівчарки» покусала собаку породи «Чіхуахуа» від працівників поліції. Вважає, що це не її собака, а ОСОБА_2 її обмовляє.
Представник особи, яка притягується до відповідальності адвокат Скалов С.Ю. подав наступні клопотання:
-про повернення матеріалів справиу зв`язку з тим, що відповідно до ст. 221 КУпАП суди не розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 3 ст.154 КУпАП, а відтак матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.154 КУпАП необхідно повернути до ВП №5 МРУП ГУНП в Миколаївській області, для подальшого скерування за підвідомчістю справи судам та відсутністю підстав для розгляду такої Миколаївського районного суду Миколаївської області;
-про виклик свідків;
-про закриття провадження у справі, зокрема з тих підстав, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №875527 від 26.04.2026 відсутні посилання на порушення гр. ОСОБА_1 правил утримання собак і котів, не зазначено відповідний пункт (розділ) цих правил та в чому це порушення проявилось, тобто в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Не долучено і доказів вартості собаки як майна.
У судовому засіданні адвокат Скалов С.Ю. клопотання підтримав.
01.07.2026 протокольно суд на місті постановив відмовити у задоволенні клопотання представника особи, яка притягується до відповідальності адвоката Скалова С.Ю. про повернення матеріалів справи з наступних підстав. Так, санкція ч. 3 ст. 154 КУпАП, що інкримінована ОСОБА_1 передбачає додаткове покарання у виді конфіскації собаки. Відповідно ст. 29 КУпАП, ст. 41 Конституції України, питання конфіскації може бути вирішено виключно на підставі рішення суду, а тому у поверненні матеріалів відмовлено.
Потерпілий ОСОБА_2 суду повідомив, що 25 квітня 2026 року він та його дружина порались біля воріт на вулиці. Бачив, як батько сусідки ОСОБА_3 також порався біля воріт, які були відкриті. З цього двору вибігла вівчаркапо кличці "Лорета" та без догляду перебувала на вулиці. У цей час син ОСОБА_4 відкрив хвіртку, вибігла їх собачка породи «Чіхуахуа» по кличці «Нільс» , яка побігла до Німецької вівчарки, яка схватила, підкинула її 2-3 рази. Батько ОСОБА_5 намагався вдарити вівчарку газонокосилкою, проте не зміг розборонити собак. "Нільса" намагались врятувати, відвезли до клініки, але він помер. Це все відбувалось на його очах та одинадцятирічного сина, його дружини, батька ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 , якого просив викликати до суду та допитати у якості свідка.
Свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що у вечері 25 квітня 2026 року прибирала біля двору. Бачила, як батько ОСОБА_8 косив траву біля свого та її будинку. Ворота були відчинені і тому вибігла собака Лариси породи «Німецька вівчарка». У цей час син свідка відкрив хвіртку, вибігла їх маленька собака породи «Чихуахуа» та одразу побігла назустріч «Німецькій вівчарці». Остання схватила " ОСОБА_9 " та підкинула її 2-3 рази. Чоловіки, у тому числі батько ОСОБА_5 намагались розборонити собак, але ОСОБА_10 сильно постраждала.
Свідок ОСОБА_6 , зазначений у протоколі, з приводу обставин справи суду повідомив, що у вечірній час вийшов на вулицю, почув шум, вийшов за ворота та побачив, як собака нападає на іншу маленьку собаку. Спочатку прибігли власники маленької собаки, потім ОСОБА_11 , проте розборонити не змогли. Стверджує, що велика собака, яка покусала маленьку належить ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що 25.04.2026 була в гостях у подруги ОСОБА_3 . Знаходячись на другому поверсі будинку почула крик жінки, собачий визг та виглянула у вікно. Побачила, як собака породи «Вівчарка» кусала собаку, яка належить ОСОБА_13 . При цьому були присутні ОСОБА_14 , який косив траву. Вийшовши в двір спитала дітей, де вівчарка ОСОБА_15 та їй повідомили, що вона у дворі. З будинку ОСОБА_3 пішла о пів на сьому, ОСОБА_5 ще не було, а потім, у цей вечір їй повідомила у телефонному режимі про інцидент, який бачила із собаками. Запевняє, що зі слів дітей, вівчарка ОСОБА_5 не виходила на вулицю. 
Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що 25.04.2026 біля 16.30- 17.30 перебував на вулиці біля двору та косив траву. В цей час сім`я ОСОБА_13 йшла по вулиці, попереду жінка, потім ОСОБА_16 та дитина, а їх маленька собака йшла без догляду на відстані від них. У цей час, запустивши газонокосарку, з кущів вибіг пес породи «Німецької вівчарки», та побіг в сторону собаки ОСОБА_16 . Свідок намагався вдарити косаркою собаку, проте це не зарадило, велика собака покусала маленьку собаку ОСОБА_16 . ОСОБА_16 вдарив собаку, намагаючись зарадити своїй, і та побігла в невідомому напрямку, а свідок продовжив косити траву. Собака без ошийника, бездомний, часто з`являється у них на вулиці, до рук не дається. Через деякий час приїхав ОСОБА_17 та звинуватив, що сім`я ОСОБА_18 вбивця. Свідок хотів зателефонувати та висловити співчуття, та навіть запропонувати гроші. Про те, що звинувачували собаку ОСОБА_5 одразу не зрозумів. ОСОБА_19 , що ОСОБА_16 бажав смерті тій бездомній собаці, який і покусав собаку ОСОБА_16 .
Крім того, свідок повідомив, що камери відео нагляду біля його будинку з початку війни вимкнуті, тому надати відео на підтвердження його слів не може.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідків, допитаних у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП підтверджується наступними дослідженими доказами у судовому засіданні:
-протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, складеним у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, за участю 2 свідків;
-рапортом з чергової частини , відповідно до якого 26.04.2026 до правоохоронного органу звернувся ОСОБА_2 з повідомленням про те, що учора сусідська собака загриз собаку заявника;
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.04.2026, відповідно до якого ОСОБА_2 просить прийняти міри до ОСОБА_1 , собака якої покусала його собаку породи «Чихуахуа», внаслідок чого остання померла;
-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , які узгоджуються з його показами у судовому засіданні;
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 , які узгоджуються з її показами у судовому засіданні;
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_20 , відповідно до яких проживає по сусідству із ОСОБА_1 , та неодноразово бачив, як її собака породи «Німецька вівчарка» постійно бігає по вулиці без нагляду власниці;
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , які є аналогічними тим, що надані у судовому засіданні.
Частиною першою статті 154 КУпАП передбачено відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигул собак без поводків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).
Частиною третьою статті 154 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
Правила утримання собак в Україні регламентуються Законом України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та місцевими нормативними актами.
Статтею 4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» (далі - Закон), сфера дії якого поширюється на відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, встановлені основні принципи захисту тварин від жорстокого поводження, а саме поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах, як утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.
Відповідно до положень ст. 9 цього Закону особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.
Статтею 12 Закону визначено особливості права власності та інших речових прав на тварин, зокрема передбачено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.
Таким чином, ОСОБА_1 , як власник собаки, зобов`язана була не допустити її самовигулу, стежити за тим, щоб вона не спричинила шкоди здоров`ю та майну інших осіб.
Таким чином, заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, зважаючи на сукупність вказаних доказів, суд доходить висновку про порушення норм чинного законодавства щодо утримання собаки громадянкою ОСОБА_1 , в її діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.
Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_12 , яка є подругою ОСОБА_1 , так як вони не узгоджуються з показами ОСОБА_1 , які наданні під час складання протоколу та у судовому засіданні. 
При цьому, покази потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , є послідовними та узгоджуються між собою. Повідомлень про неприязнені відносини з ОСОБА_6 , що б стало підставою для обмовляння, ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_21 у суді не висловили.
На думку суду, позиція ОСОБА_1 направлена виключно за для уникнення відповідальності.
При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, наслідки, що настали та вважає про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у середній межі санкції статті, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Разом з тим, вирішуючи питання про застосування додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації тварини, суд першої інстанції не врахував таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.
Статтею 265-5 КпАП України встановлено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 КпАП України, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Порядок тимчасового вилучення тварини визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2023 року № 1010.
Відповідно до п.4 та п.5 вказаного Порядку тимчасове вилучення тварини здійснюється не пізніше наступного дня після виявлення адміністративного правопорушення.
Уповноважена особа складає протокол про тимчасове вилучення тварини за формою згідно з додатком 1 або робить запис у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначає біологічний вид, породу, приблизний вік, стать, зовнішній вигляд та інші індивідуалізуючі ознаки вилученої тварини.
Крім того, відповідно до ст.313 КпАП України постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.
Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.26 вказаного Закону під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.
Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення якого санкцією передбачене стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).
Водночас матеріали справи не містять жодних відомостей про тимчасове вилучення собаки, складання протоколу її огляду чи опису, а також інших документів, необхідних для виконання рішення в частині конфіскації.
Відсутність таких документів унеможливлює виконання постанови суду в частині конфіскації тварини.
Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 24, 36, 40-1, 154, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
постановила:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 гривень 00 копійок без конфіскації собаки.
Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/Миколаївськ.р-н/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA758999980313060106000014230; Код класифікації доходів бюджету: 21081100).
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Олена ЛОПІНА