Справа 206/2453/26 
Провадження 2/206/1983/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року  м. Дніпро 

Самарський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Гаркуші В.В., за участю секретаря судового засідання Дуб В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Дніпро позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
23.04.2026 року від представника позивача Столітнього Михайла Миколайовича через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява до відповідача ОСОБА_1 , в якій представник просить суд:
– стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість у загальному розмірі 17199,99 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту — 1999,99 грн.; заборгованості за відсотками — 15200,00 грн.;
– у порядку розподілу судових витрат стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 2662,40 грн.;
– стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
І. Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 20.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1303882. Відповідно до реквізитів Договору № 1303882 від 20.11.2023 року, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «K947».
На умовах, встановлених Договором, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язується надати Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.3 сума кредиту складає 2000 грн. Згідно із п. 1.4 Договору строк кредиту визначено до 14.11.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів — кожні 10 днів. На підставі погоджених умов, викладених у п. 2.1 Договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку, за твердженням позивача, Відповідач вказав під час укладення Договору.
Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», 24 грудня 2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача.
За розрахунком позивача, заборгованість відповідача становить 17199,99 грн. Дана сума включає: заборгованість за тілом кредиту — 1999,99 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками — 15200,00 грн (а.с. 1-13).
Представник позивача разом з позовною заявою просив розглядати дану справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 12 на звороті).
Від відповідача ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. Суд завчасно повідомляв Відповідача шляхом направлення судової повістки на адресу проживання, крім того завчасно (11.06.2026) повідомляв відповідача шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 28). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с. 19).
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 28 квітня 2026 року відкрито спрощене провадження з викликом сторін у справі та витребувано докази від АТ «Універсал Банк» (а.с. 21-22).
08.06.2026 від АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду надійшли витребувані докази (а.с. 29-32).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Судом встановлено, що 20.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи ТОВ «Слон Кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту № 1303882 за продуктом «Комфортний».
Згідно з умовами договору (п. 1.3), сума кредиту становить 2000,00 грн. Строк кредитування визначено до 14.11.2024 року (п. 1.4). Відповідно до п. 1.5.1 договору денна процентна ставка на дату укладення Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 2,50 % в день. Згідно з п. 1.5.2 договору застосовується знижена процентна ставка у розмірі 0,010 % в день за умови дотримання встановлених договором вимог (підсистема «Електронний суд»).
Також позивачем надано паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку, загальну вартість кредиту та порядок повернення кредиту (підсистема «Електронний суд»).
Вказаний договір, додаток до нього та паспорт споживчого кредиту підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «K947» (підсистема «Електронний суд»).
На підтвердження виконання первісним кредитором зобов`язання щодо надання кредитних коштів позивачем надано Довідку ТОВ «ПЕЙТЕК» (вих. № 20250114-93 від 14.01.2025), згідно з якою 20.11.2023 о 14:11:37 здійснено успішну операцію з перерахування 2000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 (номер транзакції в системі провайдера f80e0d15-2bfa-413c-b07b-935fdbdf7641, код авторизації 397348). Водночас зазначена довідка підтверджує факт здійснення платіжної операції за вказаними реквізитами, однак не містить відомостей, які дають можливість ідентифікувати власника карткового рахунку як ОСОБА_1 (підсистема «Електронний суд»).
Згідно з інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» листом від 02.06.2026 на виконання ухвали суду, після проведення банком детальної перевірки встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжну картку № НОМЕР_1 Банком не емітовано (а.с. 29-32).
Таким чином, надані у справі докази містять суперечність щодо фактичного виконання первісним кредитором умови договору про перерахування коштів саме на поточний рахунок Споживача: платіжний провайдер підтверджує технічне перерахування коштів за зазначеними реквізитами, тоді як банк-емітент не підтверджує належність відповідної платіжної картки відповідачу. Банківської виписки, довідки про зарахування 2000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 або інших первинних банківських документів, які б усували цю суперечність, позивачем не надано.
До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1303882 від 20.11.2023 (підсистема «Електронний суд»). У цьому розрахунку відображено, зокрема, зарахування платежів у сумі 1600,01 грн 22.12.2023 та 1100,00 грн 01.02.2024, тобто загалом 2700,01 грн. Разом з тим первинних платіжних документів, квитанцій, банківських виписок чи інших доказів, з яких можливо було б установити особу платника та підтвердити, що зазначені кошти вносилися саме ОСОБА_1 на виконання договору № 1303882, матеріали справи не містять. Тому сам внутрішній розрахунок первісного кредитора не є достатнім для встановлення такого факту.
Згідно з наданим розрахунком, на дату відступлення права вимоги 24.12.2024 загальна сума заборгованості визначена у розмірі 17199,99 грн, з яких: 1999,99 грн — заборгованість за основним боргом; 15200,00 грн — заборгованість за відсотками; штрафи/пеня — 0,00 грн. При цьому в розрахунку відображено списання 500,00 грн відсотків (підсистема «Електронний суд»).
24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»» укладено договір факторингу № 24122024, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору право вимоги заборгованості за кредитними договорами. Згідно з Витягом з Реєстру боржників від 24.12.2024 до договору факторингу, право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 1303882 зазначено у загальному розмірі 17199,99 грн (підсистема «Електронний суд»).
На адресу відповідача направлялося повідомлення про відступлення права вимоги та досудова вимога щодо погашення заборгованості, яка була залишена без виконання (підсистема «Електронний суд»).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано:
– копію договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем;
– рахунок-фактуру до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року на суму 10000,00 грн;
– акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.04.2026 року до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, згідно з яким вартість послуг становить 10000,00 грн (підсистема «Електронний суд»).
ІV. Правові норми законодавства, застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
У частині другій статті 627 ЦК України закріплено, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відносини за договором споживчого кредиту регулюються також Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. За частинами третьою, четвертою статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття у передбачений законом спосіб. Електронний договір, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Проаналізувавши наведені норми права та надані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт укладення 20.11.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 електронного договору № 1303882. Водночас сам факт укладення кредитного договору не звільняє позивача від обов`язку довести належне виконання кредитодавцем зустрічного обов`язку з надання кредитних коштів саме позичальнику.
Умовами договору передбачено надання кредиту в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Довідка ТОВ «ПЕЙТЕК» підтверджує здійснення переказу 2000,00 грн за зазначеними реквізитами, проте не встановлює власника рахунку та не підтверджує зарахування коштів саме ОСОБА_1 (підсистема «Електронний суд»).
Натомість отримана безпосередньо судом від АТ «Універсал Банк» інформація свідчить про те, що платіжну картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 Банком не емітовано (а.с. 29-32). Отже, доказ, витребуваний у банку-емітента, не підтверджує обставину, на яку посилається позивач, — надходження кредитних коштів на рахунок відповідача.
Суд враховує, що у внутрішньому розрахунку первісного кредитора відображені платежі на загальну суму 2700,01 грн. Однак такий розрахунок складений самим кредитором і не супроводжується первинними платіжними документами, які б містили відомості про платника, рахунок, з якого здійснювалась оплата, або інші дані, що дозволяли б достовірно встановити здійснення цих платежів саме ОСОБА_1 . Тому зазначені записи не усувають встановленої суперечності щодо фактичного отримання відповідачем кредитних коштів (підсистема «Електронний суд»).
Саме на позивача як на особу, яка заявила вимогу про стягнення кредитної заборгованості, покладається обов`язок довести факт надання кредиту відповідачу. За наявності прямої відповіді банку-емітента про неналежність зазначеної картки відповідачу, відсутності банківської виписки чи іншого первинного документа про зарахування 2000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 , а також відсутності документів, які б підтверджували здійснення ним відображених у внутрішньому розрахунку платежів, суд не має достатніх підстав вважати доведеним факт фактичного одержання відповідачем кредитних коштів.
Набуття ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права вимоги за договором факторингу саме по собі не створює для нового кредитора більшого обсягу прав, ніж той, який належав первісному кредитору. Оскільки належними та достатніми доказами не підтверджено виникнення у ОСОБА_1 обов`язку повернути саме отримані ним кредитні кошти та сплатити заявлені проценти, підстав для стягнення з нього 17199,99 грн на користь позивача не встановлено.
За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідно до положень статті 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на Позивача та відшкодуванню з Відповідача не підлягають.
На підставі наведеного та керуючись статтями 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 273, 280, 284 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — відмовити.
Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покласти на Позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Гаркуша