Справа № 347/1566/26
Провадження № 2/347/1140/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі: 
головуючої –судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18 липня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (договір кредитної лінії) №104901489, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 6 800,00 грн.
Кредитний договір укладено в електронній формі відповідно до вимог Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію» шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора XZKX-3932. Перед укладенням договору відповідач зареєструвалася на офіційному вебсайті первісного кредитора, заповнила заявку на отримання кредиту, пройшла процедуру ідентифікації та верифікації, ознайомилася з умовами кредитування, Правилами надання кредиту та підтвердила згоду з ними, після чого підписала кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
На виконання умов договору первісний кредитор перерахував відповідачу кредитні кошти у сумі 6 800,00 грн, що, за твердженням позивача, підтверджується платіжним дорученням, довідкою та письмовими поясненнями первісного кредитора.
Право вимоги за вказаним кредитним договором неодноразово відступалося за договорами факторингу. Зокрема, на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та Реєстру прав вимоги №302 від 17.09.2024 право вимоги перейшло від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Надалі, відповідно до договору факторингу №28/0525-01 від 28.05.2025 та Реєстру прав вимоги №1 від 28.05.2025 право вимоги було відступлено ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Остаточно право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі договору факторингу №16/07/25-Е від 16.07.2025, Реєстру боржників №1 від 16.07.2025 та акта приймання-передачі Реєстру боржників.
На підтвердження переходу права вимоги позивачем долучено копії договорів факторингу, витяги з реєстрів прав вимоги (реєстру боржників), акти приймання-передачі, документи щодо фінансування факторингових операцій та інші письмові докази.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредит та проценти у встановлені договором строки не повернула, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Станом на дату звернення до суду загальна заборгованість за кредитним договором, за твердженням позивача, становить 25 398,00 грн, з яких: 6 800,00 грн — заборгованість за тілом кредиту, 15 198,00 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 400,00 грн — штрафні санкції.
Разом із тим позивач зазначив, що вимоги про стягнення штрафних санкцій у даній справі не заявляє, а тому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21 998,00 грн, яка складається із суми основного боргу та нарахованих процентів.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, водночас у позовній заяві містилося клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 , була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак у засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, письмових клопотань та відзиву на позов не подала.
За таких обставин суд, керуючись положеннями статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи, у зв`язку з чим наявні правові підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Відповідно до вимог статті 281 Цивільного процесуального кодексу України, 08.07.2026 року Косівським районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши письмові докази, подані позивачем, та оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд установив такі обставини.
Як убачається з копії кредитного договору №104901489 від 18.07.2024 (10-21), 18 липня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 6 800,00 грн.
Із змісту зазначеного договору, Правил надання грошових коштів у позику (додаток №4), Алгоритму (Порядку) дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (додаток №5), Алгоритму (Порядку) дій первісного кредитора (додаток №6), а також Довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (додаток №28) вбачається, що кредитний договір було укладено в електронній формі шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора XZKX-3932 після проходження реєстрації, ідентифікації, верифікації та підтвердження згоди з умовами кредитування.
Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується копією платіжного доручення про перерахування коштів (додаток №7), а також довідкою та письмовими поясненнями первісного кредитора щодо перерахування коштів відповідачу (додаток №29).
Як убачається з копії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (додаток №9), витягу з Реєстру прав вимоги №302 від 17.09.2024 (додаток №10), а також Акта звірки взаємних розрахунків і Протоколу узгодження предмета факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги (додаток №11), право вимоги за кредитним договором було відступлено ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
Подальший перехід права вимоги підтверджується договором факторингу №28/0525-01 від 28.05.2025 (додаток №12), витягом з Реєстру прав вимоги №1 від 28.05.2025 (додаток №13) та платіжною інструкцією щодо фінансування факторингової операції (додаток №14), відповідно до яких право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС».
Остаточний перехід права вимоги до позивача підтверджується договором факторингу №16/07/25-Е від 16.07.2025 (додаток №15), витягом з Реєстру боржників (додаток №16), Актом приймання-передачі Реєстру боржників (додаток №17) та платіжною інструкцією щодо фінансування (додаток №18), що свідчить про набуття ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» статусу нового кредитора за спірним кредитним договором.
Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (додаток №19), розрахунком заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (додаток №20), а також випискою з особового рахунку за кредитним договором (додаток №21).
Із зазначених доказів убачається, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, унаслідок чого станом на день звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 25 398,00 грн, яка складається із 6 800,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 15 198,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом та 3 400,00 грн штрафних санкцій.
Разом із тим із позовної заяви вбачається, що позивач не заявляє вимог про стягнення штрафних санкцій, а просить стягнути лише заборгованість за тілом кредиту та процентами в загальному розмірі 21 998,00 грн.
На підтвердження понесених судових витрат позивачем подано платіжну інструкцію про сплату судового збору (додаток №1), договір про надання правничої допомоги (додаток №22), додаткову угоду до нього (додаток №23), акт приймання-передачі наданих послуг (додаток №24), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (додаток №25), довіреність адвоката (додаток №26) та довіреність представника позивача (додаток №27).
Оцінивши наведені докази у їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів, переходу права вимоги до позивача та наявності у відповідача простроченої заборгованості знайшов своє підтвердження належними та допустимими доказами. Водночас, враховуючи межі заявлених позовних вимог та надану судом правову оцінку спірним правовідносинам, позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до статей 205, 207 ЦК України правочини можуть вчинятися у письмовій (електронній) формі, а їх зміст може бути зафіксований в електронних документах, листуванні або інших засобах електронного зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його підписано сторонами, у тому числі із застосуванням електронного підпису чи одноразового ідентифікатора у випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтями 627, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов, а договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.
Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Водночас Законом України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом оферти та акцепту і, за умови його підписання у порядку, визначеному законом, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір може бути підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який є належним способом підтвердження волевиявлення сторони.
Як встановлено судом, 18 липня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №104901489 в електронній формі шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора XZKX-3932. На виконання умов договору відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 6 800,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням про перерахування коштів, довідкою та письмовими поясненнями первісного кредитора.
Відповідно до статей 512, 514, 1077 ЦК України у разі відступлення права вимоги за договором факторингу до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу права вимоги.
Матеріалами справи підтверджується, що право вимоги за кредитним договором №104901489 послідовно перейшло від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та Реєстру прав вимоги №302 від 17.09.2024, надалі — до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на підставі договору факторингу №28/0525-01 від 28.05.2025 та Реєстру прав вимоги №1 від 28.05.2025, а в подальшому — до ТОВ «Фінансова компанія «ЄЙС» на підставі договору факторингу №16/07/25-Е від 16.07.2025, Реєстру боржників №1 від 16.07.2025 та Акта приймання-передачі Реєстру боржників.
Невиконання позичальником обов`язку щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів є порушенням грошового зобов`язання у розумінні статей 526, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України та є підставою для захисту порушеного права кредитора шляхом звернення до суду.
Розмір заборгованості підтверджується розрахунками заборгованості первісного кредитора та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а також випискою з особового рахунку за кредитним договором.
Судом установлено, що станом на день звернення до суду загальний розмір заборгованості за кредитним договором №104901489 становив 25 398,00 грн, з яких 6 800,00 грн — заборгованість за тілом кредиту, 15 198,00 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом та 3 400,00 грн — штрафні санкції.
Разом із тим позивач не заявив вимог про стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим просив стягнути лише заборгованість за тілом кредиту та процентами у загальному розмірі 21 998,00 грн.
Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором або спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості суду не надала.
За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №104901489 від 18.07.2024 у розмірі 21 998,00 грн є доведеними та підлягають задоволенню.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, заявлених позивачем, суд зазначає таке.
Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правничої допомоги №20/01/26-01 від 20.01.2026, додаткову угоду №25771068338 від 21.01.2026 до зазначеного договору та акт приймання-передачі наданих послуг.
Разом із тим суд враховує, що дана справа є малозначною, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, не є складною за характером спірних правовідносин, а підготовлені представником позивача процесуальні документи мають типовий характер.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, обсягом виконаної роботи, часом, витраченим адвокатом, та значенням справи для сторін.
Оцінивши характер виконаної роботи, обсяг наданих адвокатом послуг, а також керуючись принципами розумності, співмірності та справедливості, суд вважає заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу завищеним та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610, 611, 625, 627, 638, 1048–1055, 1077 ЦК України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а також статтями 76–81, 89, 133, 137, 141, 263–265, 280–282 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, заборгованість за кредитним договором № 104901489 від 18.07.2024 у розмірі 21 998,00 грн (двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 00 копійок), а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк