Справа № 171/1800/26
2/171/3206/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2026 р.   м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Кодрян Л.І.
за участю секретаря Перепеткевич Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Апостолове цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 46610,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.09.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №38363-09/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 10500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
02.10.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №02027-10/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Товариство виконало свої зобов`язання згідно умов укладених договорів в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак відповідачка не виконала належним чином умов кредитних договорів, тому у неї утворилась заборгованість.
27.01.2025 ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №27012025 відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Стар Файненс груп» включно і до ОСОБА_1 за кредитними договорами №38363-09/2024 від 30.09.2024 року та №02027-10/2024 від 02.10.2024 року.
Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №38363-09/2024 від 30.09.2024 року становить 28350,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 10500,00 грн.; заборгованість за відсотками 12600,00 грн.; заборгованість за штрафом 5250,00 грн. За кредитним договором №02027-10/2024 від 02.10.2024 року становить 18260,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 5500,00 грн.; заборгованість за відсотками 6490,00 грн.; заборгованість за штрафом 6270,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідачка до судового засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає частково, просить не стягувати заборгованість за штрафом, вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу вважає завищеними, просить розстрочити виконання рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази в справі, з`ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав.
Так, судом встановлено, що 30.09.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №38363-09/2024, відповідно до умов якого вказане товариство надало відповідачу кредит в сумі 10500,00 грн. строком на 120 днів (кінцева дата погашення кредиту 27.01.2025) зі сплатою відсотків за користування кредитом на умовах передбачених договором.
Договір укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором – W3141.
Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_260217115943 від 17.02.2026 встановлено, що 30.09.2024 о 10:15:17 було успішно перераховано кошти в сумі 10500,00 грн. на платіжну карту клієнта  ОСОБА_1 (маска картки НОМЕР_1 ) номер транзакції в системі іРау.uа – 524064261, код авторизації на боці банку №683197.
02.10.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №02027-10/2024, відповідно до умов якого вказане товариство надало відповідачу кредит в сумі 5500,00 грн. строком на 120 днів (кінцева дата погашення кредиту 29.01.2025) зі сплатою відсотків за користування кредитом на умовах передбачених договором.
Договір укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором – W3565.
Згідно листа ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20260220-469 від 20.02.2026 встановлено, що 02.10.2024 о 12:30:29 було успішно перераховано кошти в сумі 5500,00 грн. на платіжну карту клієнта ТОВ «Стар Файненс Груп» (електронний платіжний засіб 5168745182091113) Session ID – 027212365478, код авторизації 874263.
27.01.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено договір факторингу № 27012025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-капітал» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 27.01.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №38363-09/2024 від 30.09.2024 року в сумі 28350,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 10500,00 грн.; заборгованість за відсотками 12600,00 грн.; заборгованість за штрафом 5250,00 грн. та по кредитному договору №02027-10/2024 від 02.10.2024 рокув сумі 18260,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 5500,00 грн.; заборгованість за відсотками 6490,00 грн.; заборгованість за штрафом 6270,00 грн.
05.05.2026 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за вих. №24118064 та вих. №24118065 було надіслано відповідачці ОСОБА_1 досудові вимоги щодо виконання зобов`язання за кредитними договорами №38363-09/2024 від 30.09.2024 року та №02027-10/2024 від 02.10.2024 року та негайної сплати заборгованості по ним. Однак відповідачка проігнорувала зазначені вимоги. 
Згідно інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260710/62098-БТ від 13.07.2026 року на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано карту № НОМЕР_2 . По зазначеному рахунку було зарахування коштів 30.09.2024 року в сумі 10500,00 грн. та 02.10.2024 року в сумі 5500,00 грн.
Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаними кредитними договорами стало підставою для звернення нового кредитора - ТОВ «ФК «Кредит-капітал» з даним позовом до суду.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України«Про електронну комерцію».
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст.10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18 викладено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.1,ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1, ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин дає підстави для обґрунтованого висновку,що оскільки ОСОБА_1 , своїх зобов`язань за кредитними договорами у встановлені ними строки не виконала, то з неї підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованість, яка складається з основної суми боргу та відсотків, нарахованих виключно в межах строків кредитування, визначених цими договорами.
Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором №38363-09/2024 від 30.09.2024 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 23100,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 10500,00 грн.; заборгованість за відсотками 12600,00 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №02027-10/2024 від 02.10.2024 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 11990,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 5500,00 грн.; заборгованість за відсотками 6490,00 грн.
Щодо вимог про стягнення штрафу суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом ч.4 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
У даній справі, встановлено, що позивач (позикодавець) просив стягнути з позичальника штраф за час прострочення повернення кредиту під час дії в Україні воєнного стану.
Судом враховано, що законодавець на рівні акту цивільного законодавстві (п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню). Такий обов`язок припиняється без його виконання.
Позивачем нараховано штраф за кредитним договором №38363-09/2024 від 30.09.2024 рокуу розмірі 5250,00 грн., за кредитним договором №02027-10/2024 від 02.10.2024 рокуу розмірі 6270,00 грн., що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за штрафом в розмірі 5250,00 грн. та 6270,00 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як встановлено згідно наданих представником позивача письмових доказів позивач поніс витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн. та сплату судового збору в сумі 2662,40 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову, стягненню підлягає сума за понесені витрати пропорційна розміру задоволених вимог, а саме витрати на правову допомогу у сумі 12045,00 грн. (16000,00 грн. х 35090,00 грн. : 46610,00 грн.) та судовий збір у сумі 2004,00 грн. (2 662,40 грн. х 35090,00 грн. : 46610,00 грн.).
Щодо клопотання про розстрочення виконання рішення, суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів та обґрунтувань для застосування розстрочення виконання рішення. 
Керуючись ст.ст.4,12,13,76-81,89,141,259,263-265,280-282 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місце знаходження 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус) заборгованість за кредитним договором №38363-09/2024 від 30.09.2024 року в розмірі 23100,00 грн (двадцять три тисячі сто гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місце знаходження 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус) заборгованість за кредитним договором №02027-10/2024 від 02.10.2024 року в розмірі 11990,00 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місце знаходження 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус) судовий збір у сумі 2004,4 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12045,00 грн.
В задоволенні позову в іншій частині вимог відмовити.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя | Л.  І.  Кодрян