Справа № 137/1118/25
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2026 р.

Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань Гречанівської В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025 позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом до ОСОБА_1 .
Позов обґрунтований тим, що 13.02.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 161804229 на суму 15 700,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.
28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 161804229 від 13.02.2024, що підтверджується Реєстром прав вимоги № 280 від 16.04.2024.              10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 10/1024-01, відповідно до умов якого до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 161804229 від 13.02.2024, що підтверджується Реєстром прав вимоги № 2 від 10.10.2024.   04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 161804229 від 13.02.2024, що підтверджується Реєстром прав вимоги № б/н від 04.06.2025.              Відповідно до реєстру боржників від 04.06.2025 до договору факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 74 182,50 грн., яка складається з: 15 700,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 58 482,50 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.    Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, яким просить стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати.         Заочним рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 10.11.2025, позов задоволено повністю.         Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 31.03.2026 вказане рішення скасовано.           01.01.2026 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача ТОВ «Юніт Капітал» Кукса К.О., в яких зазначає, що відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою укладення електронного договору, позичальник заходить на Сайт, який надає доступ до інформаційно-телекомунікаційної системи (далі –ІТС) Товариства або в мобільний додаток Товариства або в програмне забезпечення партнерів Товариства, яке забезпечує обмін інформації з ІТС Товариства по захищеним каналам зв`язку, та у вбудованому калькуляторі вибирає бажану суму грошових коштів, яку він бажає отримати в кредит, та бажаний строк кредитування, при цьому створює Особистий кабінет Позичальника, до якого можна увійти ввівши логін (email або номер мобільного телефону вказані у Заявці на кредит) та пароль та виконує необхідну послідовність дій.     Таким чином, при заповненні Заявки на кредит відповідач ОСОБА_1 особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням.     Вчинення відповідачем вказаних вище дій і внесення даних в систему Товариства є проставленням електронного підпису в Електронному Договорі Одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».              Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 161804229 від 13.02.2024 підписаний одноразовим персональним ідентифікатором – 4523 направленим відповідачу 13.02.2024 о 13:53:28 год. на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів – НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 13.02.2024 о 13:55:01. Кредитний договір № 161804229 від 13.02.2024 підписаний одноразовим персональним ідентифікатором – FZHM направленим Відповідачу 13.02.2024 о 13:53:28 год. на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів – НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 13.02.2024 о 13:55:01.          Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.          Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. З урахуванням наведеного, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та за відсутності належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідних договорів недійсними.          Звертають увагу суду на те, що позивач надав беззаперечні докази того, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.   Посилаючись на вищевикладені факти, враховуючи повну цивільну дієздатність відповідача, відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводам відповідача, позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість.             Щодо перерахування кредитних коштів зазначають, що у відзиві на позовну заяву відповідач стверджує що позивач не долучає до позовної заяви додаток платіжного доручення про перерахування коштів.       Проте, відразу після підписання договору, 13.02.2024 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» ініціювало переказ коштів згідно договору № 161804229 від 13.02.2024 року безготівковим зарахуванням через компанію АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на платіжну картку № НОМЕР_2 -XXXX-3076, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 13.02.2024 з відміткою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ " МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 15 700,00 грн. Однак, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача не надано. Також варто зазначити, що відповідач почав сплачувати заборгованість, був повідомлений, що він має сплачувати кредитні кошти задля виконання кредитного договору.  Щодо правомірності нарахування процентів за кредитним договором нарахування процентів здійснюється на підставі положень договору, відповідач до укладення вищезазначеного договору, був належним чином ознайомлений з усіма його істотними умовами, включаючи порядок та розмір нарахування відсотків. Факт ознайомлення та згоди з умовами відповідач підтвердив шляхом підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».      Відповідно до п. 8.5.1. За період від дати видачі першого Траншу до 14.03.2024 р. (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,40 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 146,00 (сто сорок шість) відсотків річних (далі – Дисконтна процентна ставка); Нарахування відсотків за Дисконтною ставкою відбувалось за наступною формулою: 15 700,00/100=62,80 грн. - здійснювалось нарахування процентів від 13.02.2024 – 14.03.2024, 15 700,00*2,50/100 = 392,50 грн. - здійснювалось нарахування процентів від 15.03.2024 – 11.07.2024.    Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №280 від 16.04.2024 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 40 427,50 грн. Подальше нарахування за кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс» не здійснювало, сума яку відображено у розрахунку заборгованості, підготовленому наступним кредитором є відображенням зарахування заборгованості на рахунок компанії за кредитним договором.           Таким чином, алгоритм нарахування заборгованості узгоджений кредитним договором.              Враховуючи зазначені обставини, просять позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором кредитним договором №161804229 від 13.02.2024 у розмірі 74 182,50 грн., відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 7000,00 грн. у якості компенсації витрат на оплату професійної правничої допомоги.
05.05.2026 до суду надійшли пояснення відповідача ОСОБА_1 , в яких зазначає, що не заперечує факт укладення 13 лютого 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та договір кредитної лінії №161804229, який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором FZHM-4523 та отримано грошові кошти та він зобов`язаний виконувати умови кредитних договорів у відповідності до їх умов та вимог законодавства.     Зазначає, що саме суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих позивачем доказів, а також їх правдивості, вимога заслуговує на довіру.              Щодо розміру нарахованих процентів, зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості, зазначено, що протягом 30 днів не було сплачено проценти у розмірі 1884,00 грн., а відтак пролонгація за умовами договору не відбулася, тому проценти після 14 березня 2024 року стягненню не підлягають, оскільки вони нараховані поза межами визначеного договором строку.       Таким чином, з нього на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 17 584,00 гривень, з яких: 15 700 гривень – заборгованість за тілом кредиту; 1884,00 гривень – заборгованість за процентами. Решта позовних вимог, вважає, що задоволенню не підлягає.     Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, зазначає, що на їх підтвердження надано договір надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги № 25770777717 та Акт прийому-передачі наданих послуг, згідно яких понесенні позивачем витрати становлять 7000,00 грн.        Тому вважає, що з урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, в розмірі 1659,00 грн. гривень.   05.05.2026 надійшли додаткові пояснення представника позивача ТОВ «Юніт Капітал» Кукса К.О., де зазначає, що нарахування відсотків за користування кредитом відображені в наданому розрахунку відбувались згідно з погодженими умовами Кредитного договору №161804229 від 13.02.2024. Відповідач під час укладення Кредитного договору ознайомився з його текстом та змістом, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту.            Згідно з п.3.1. Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.05.2026 3 кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Відповідно до п. 8.5.1. За період від дати видачі першого Траншу до 14.03.2024 р. (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,40 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 146,00 (сто сорок шість) відсотків річних (далі – Дисконтна процентна ставка); Нарахування відсотків за Дисконтною ставкою відбувалось за наступною формулою: 15 700,00/100= 62,80 грн. - здійснювалось нарахування процентів від 13.02.2024 – 14.03.2024, 15 700,00*2,50/100 =392,50 грн. - здійснювалось нарахування процентів від 15.03.2024 – 11.07.2024.             Щодо понесених витрат на правничу допомогу, зазначають, що вони підтверджені належними та допустимими доказами.       Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» в судове засідання не з`явився, в матеріалах позову міститься вимога про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.        Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково. Просить врахувати доводи та аргументи, викладені у додаткових поясненнях.    Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.         Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.  Так, 13.02.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 161804229 на суму 15 700,00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору, що підтверджується Паспортом споживчого кредиту (а.с.18-19) та Договором кредитної лінії (а.с.20-30).         Відповідно до копії платіжного доручення від 13.02.2024, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 15 700,00 грн. на картковий рахунок, призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 161804229, ОСОБА_1 для зарахування на платіжну картку, без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с. 10).     28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.82-94), відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 161804229 від 13.02.2024.         10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 10/1024-01 (а.с.69-75), відповідно до умов якого до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 161804229 від 13.02.2024, що підтверджується Реєстром прав вимоги № 2 від 10.10.2024 (а.с.76-78).          Також із матеріалів справи встановлено, що 04.06.2025 між між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю (а.с.60-63) відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 161804229 від 13.02.2024, що підтверджується Реєстром прав вимоги № б/н від 04.06.2025 (а.с.62-67).    Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором (а.с.38) та розрахунку заборгованості (а.с.39-41), через неналежне виконання відповідачем свої зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 74 182,50 грн., яка складається з: 15 700,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 58 482,50 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.   Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Матеріали справи свідчать про те, що договір укладений в електронній формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Матеріалами справи підтверджено, що  ОСОБА_1 13.02.2024 уклав кредитний договір № 161804229 в електронній формі шляхом підписання за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, а тому на думку суду, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Оскільки кредитний договір укладений шляхом накладення електронного підпису відповідача, який ідентифікує його особу, тому договір вважається укладеним.
При цьому, спірний договір в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину.
Тому посилання відповідача, на те, що матеріали справи не містять доказів підписання договору є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються наведеним судом обставинами та дослідженими доказами, яким суд надав відповідну правову оцінку.
Щодо отримання кредитних коштів, то відповідно копії платіжного доручення від 13.02.2024, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 15 700,00 грн. на картковий рахунок, призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 161804229, ОСОБА_1 для зарахування на платіжну картку, без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.
Варто зауважити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.
Таким чином, з урахуванням наявних у справі письмових доказів та пояснень сторін, у суду відсутні підстави для висновку про недоведеність факту перерахування позивачем кредитних коштів та отримання їх відповідачем.
Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.
Проте сторона відповідача жодних доказів на спростування факту укладення договору, перерахування та отримання ним кредитних коштів чи розміру заборгованості суду не надала.
В свою чергу, відповідачем не надано жодного доказу на спростування здійсненого позивачем переказу, що могло би відобразитись у відповіді банку щодо неналежності ОСОБА_1 картки 5168-74ХХ-ХХХХ-3076, інформації про належні йому картки, виписки по рахункам відповідача за період укладення спірного договору тощо. 
Таким чином, не заслуговують на увагу твердження відповідача з приводу того, що позивачем не надано суду первинних документів, що підтверджують отримання кредитних коштів.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Отже, наданий позивачем розрахунок заборгованості первісного кредитора суд вважає належним та допустимим доказом у даній справі.
Аналіз наведених норм дає підстави висновку, що позивачем надані суду належні та допустимі докази щодо надання кредитних коштів, отримання таких коштів відповідачем  ОСОБА_1 за кредитним договором № 161804229 від 13.02.2024.
В свою чергу, відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, ТОВ «Юніт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» втратило такі права.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як слідує з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та платежів за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Доказів, які б підвереджували неправомірність вимог позивача суду також не надано.
Одночасно, згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача перед позивачем становить 74 182,50 грн., яка складається з: 15 700,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 58 482,50 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.
Доводи відповідача, викладені у поясненнях щодо неправомірності нарахування процентів, жодним чином не спростовують наданого позивачем розрахунку заборгованості за основним зобов`язанням та відсотках, які передбачені умовами договору, не підвереджують неправомірність вимог позивача. Власного контррозрахунку, який спростував би суму заборгованості за основним зобов`язанням та по відсотках, відповідачем не надано.
Варто зауважити, що, відповідач достеменно знав про існування заборгованості, адже погоджував графік платежів, який ним порушено. Крім того, здійснював оформлення кредитного договору № 161804229 від 13.02.2024 в електронній формі шляхом підписання за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, тому укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.           Щодо того що кредитний договір не пролонгований, суд зазначає, що в умовах кредитного договору, зокрема з п.3.1. зазначено, що Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Відповідно до п. 8.5.1. За період від дати видачі першого Траншу до 14.03.2024 р. (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,40 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 146,00 (сто сорок шість) відсотків річних (далі – Дисконтна процентна ставка).
За таких підстав, суд вважає, що позивачем правомірно здійснювались нарахування процентів за кредитним договором кредитного договору № 161804229 від 13.02.2024 року і  проценти за кредитним договором підлягають стягненню в повному обсязі.             Судом враховано та досліджено відзив та письмові пояснення відповідача, однак викладені у ньому доводи не спростовують встановлених судом обставин, зокрема укладення кредитного договору, отримання відповідачем грошових коштів, а також не підтверджені належними і допустимими доказами у розумінні вимог процесуального закону, у зв`язку з чим підстав для часткового задоволення позову суд не вбачає.      
Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 74 182,50 грн., оскільки останній не виконав своїх зобов`язань згідно укладеного договору №161804229 від 13.02.2024.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.         Згідно п. 1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.       На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано: договір надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 (а.с. 34-36), додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги № 25770777717 (а.с. 33-36) та Акт прийому-передачі наданих послуг (а.с.32).     Таким чином понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. підтверджено належними доказами.       Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.           Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 141, 209, 247,258-259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ: 43541163, поштовий індекс: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, оф.10) заборгованість за договором кредитним договором №161804229 від 13.02.2024 у розмірі 74 182,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ: 43541163, поштовий індекс: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, оф.10) відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ: 43541163, поштовий індекс: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, оф.10) 7000,00 грн. у якості компенсації витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.           Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.              У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя : Желіховський В. М.