КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року м. Київ №320/64095/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жукової Є.О., суддів Діски А.Б., Кочанової П.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом	Акціонерного товариства «РВС БАНК»	
до	Національного банку України 	
третя особа:	Фонд гарантування вкладів фізичних осіб	
про	визнання протиправним та скасування рішення,	

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «РВС БАНК» (позивач/ АТ «РВС БАНК») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національного Банку України ( відповідач/ НБУ), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Національного банку України від 20.10.2025 року №24/1089 – рк/БТ «Про накладення на Акціонерне товариство «РВС Банк» штрафу в розмірі 3 800 000 (три мільйони вісімсот тисяч гривень) за зазначене у цьому рішенні порушення вимог частини першої та другої статті 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 позовна заява №320/64095/25 розподілена судді Жуковій Є.О.
Відповідно до частини 1 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, крім випадку, встановленого частиною четвертою статті 22 цього Кодексу, Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.
Згідно із протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 25.12.2025 визначено склад колегії суддів: Жукова Є.О. - головуючий суддя, судді: Діска А.Б., Кочанова П.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 відкрито провадження у справі, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Жукової Є.О., суддів Діски А.Б., Кочанової П.В., призначено підготовче засідання на 28 січня 2026 року об 11 год. 00 хв. 
Судове засідання, призначене на 28 січня 2026 року, було відкладено на 25.02.2026 року на 14.00 за клопотанням нового представника позивача з огляду на розпочату з 05.01.2026 року процедуру ліквідації у АТ «РВС Банк» та надання можливості представнику позивача ознайомитись з матеріалами справи.
У судовому засіданні 25.02.2026 року протокольними ухвалами, занесеними в протокол судового засідання, колегією суддів відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи ОСОБА_1 про долучення до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а також відкладено розгляд справи на 11.03.2026 року на 13.30.
У судовому засіданні 11 березня 2026 року суд, порадившись на місці, ухвалив закрити підготовче провадження у справі та перейти до судового розгляду справи по суті. У судовому засіданні учасниками справи заявлені клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.
Враховуючи клопотання учасників справи, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на місці ухвалив, з занесенням даної ухвали в протокол судового засідання, продовжувати розгляд справи у письмовому провадженні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.
За наслідками проведення безвиїзного нагляду за дотриманням АТ «РВС Банк» вимог законодавства, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення відповідачем було складено Акт про результати безвиїзного нагляду від 07.08.2025 №В/25-0014/97961/БТ та винесено оскаржуване рішення від 20.10.2025 року №24/1089 – рк/БТ «Про накладення на Акціонерне товариство «РВС Банк» штрафу в розмірі 3 800 000 (три мільйони вісімсот тисяч гривень) за зазначене у цьому рішенні порушення вимог частини першої та другої статті 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Позивач, посилаючись на порушення відповідачем принципів та вимог закону щодо змісту оскаржуваного рішення, зазначає, зокрема, про невідповідність оскаржуваного рішення вимогам законодавства, що виявляється у тому, що висновки про наявність ознак провадження банком ризикової діяльності, що становить загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, не відповідає дійсності, а також відсутнє обґрунтування адекватності застосування відповідного заходу впливу. 
Також позивач зазначає про недотримання відповідачем принципу безсторонності (неупередженості), рівності перед законом (недопущення дискримінації) стосовно АТ «РВС Банк», посилаючись на застосування до інших банків штрафів у розмірі, значно меншому, ніж до позивача за аналогічні порушення, що, за його твердженнями, свідчить про дискримінаційний підхід відносно АТ «РВС Банк», невмотивованість та неспівмірність застосованої до позивача суми штрафу.
Крім того, позивач в обґрунтування своєї позиції, викладеної в позовній заяві, вказує на відсутність в оскаржуваному рішенні відповідача належного обґрунтування застосування штрафу у обраному розмірі без обґрунтування неможливості застосування штрафу у меншому розмірі, що, на його думку, свідчить про дефектність такого рішення, а також акцентує на недотриманні відповідачем принципу пропорційності, що полягає у неврахуванні всіх обов`язкових критеріїв, що мають враховуватись при обранні адекватного та пропорційного порушенню заходу впливу, та відсутності належної комплексної оцінки всіх релевантних обставин та повного обґрунтування підстав для застосування НБУ відповідного штрафу.
Позивач наголошує на недотриманні відповідачем принципу обґрунтованості при ухваленні рішення та вказує, що ні Законом про ПВК/ФТ, ні Положенням №65, ні іншим нормативним документом не визначено переліку достатності, повноти та адекватності способів та обсягів, що забезпечують мінімізацію ризиків ВК/ФТ, а також резюмує, що основною метою Закону про ПВК/ФТ є недопущення використання послуг Банку для ВК/ФТ та протидія будь – якій іншій діяльності, що передує або сприяє ВК/ФТ, проте, ні в Акті, ні в оскаржуваному рішенні відповідачем не було встановлено реального факту ВК/ФТ за участі Банку, а отже, навіть якщо припустити існування деяких із недоліків, зазначених у оскаржуваному рішенні, жоден з них, на думку позивача, не має матеріальних чи суспільно небезпечних наслідків (відмивання коштів, фінансування тероризму, привласнення майна, заподіяння шкоди тощо).
Також позивач зазначив, що останнім було розроблено та виконано План заходів, який АТ «РВС Банк» зобов`язується вжити з метою усунення/недопущення в подальшій діяльності порушень, який було надіслано на адресу відповідача та виконано до моменту ухвалення оскаржуваного рішення. Таким чином, позивач зазначає що порушення, встановлені НБУ, були усунуті банком до ухвалення оскаржуваного рішення.
Відтак, зазначені вище обставини зумовили звернення позивача до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, подав до Київського окружного адміністративного суду відзив від 13.01.2026 року, відповідно до тексту якого зазначив наступне.
Заходи впливу, які Національний банк має право застосовувати до банків, за якими здійснює нагляд, за порушення ними, зокрема, законодавства у сфері запобігання та протидії, та порядок їх застосування визначені статтями 73,74 Закону про банки та Положенням №346.
Відповідач зазначає, що згідно з пунктом 7.1 глави 7 розділу II Положення №346 Національний банк має право накладати штрафи на банки в разі встановлення факту здійснення ризикової діяльності або в разі, зокрема: порушення вимог законодавства з питань фінансового моніторингу.
Пунктом 7.42 глави 7 розділу II Положення №346 та підпунктом 7 пункту 16 розділу II Положення №477-7 передбачено, що рішення про застосування до банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу , з установленням строку, протягом якого має бути сплачена нарахована сума штрафу, приймає Комітет.
Так, Комітетом прийнято рішення внаслідок вчинення АТ «РВС БАНК» порушення вимог частин першої та другої статті 7 Закону про ПВК/ФТ в частині неналежного виконання Банком обов`язку застосувати у своїй діяльності ризик - орієнтованого підходу. 
Оскаржуваним рішенням на Банк накладено штраф у розмірі 3 800 000, 00 грн. за порушення вимог частин першої та другої статті 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» в частині неналежного виконання Банком обов`язку застосовувати у своїй діяльності ризик – орієнтованого підходу. 
Відтак, відповідач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято НБУ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.
Щодо доводів позивача з приводу невідповідності змісту оскаржуваного рішення вимогам ч.3 ст.73 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідач зазначає про безпідставність тверджень позивача щодо необхідності наявності у рішенні висновків про наявність ознак провадження банком ризикової діяльності, що становить загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, у зв`язку з помилковим ототожненням вчиненого ним порушення з таким порушенням, як здійснення ризикової діяльності.
Відповідач, з посиланням на ч.1 ст.73 Закону про банки, п.1.2 глави 1 розділу I Положення №346, п.3.4 глави 3 розділу I Положення №346, вказує, що здійснення ризикової діяльності є самостійним порушенням, а отже, не має містити висновків про наявність ознак провадження банком ризикової діяльності, що становить загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.
Щодо дискримінаційного ставлення з боку відповідача до АТ «РВС Банк», відповідач зазначає, що зазначені висновки є хибними, не відповідають дійсності, а застосування заходів впливу та вибір виду заходу, розміру штрафу, зокрема, до банку, за яким здійснює нагляд Національний банк, є дискреційними повноваженнями Національного банку.
Щодо тверджень позивача з приводу недотримання відповідачем принципу пропорційності при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач зазначає про накладення на позивача оскаржуваним рішенням штрафу в сумі 3 800 000 грн., що є меншою більш ніж у 13 разів за максимально можливий розмір штрафу за відповідне порушення, а також не перевищує суми доходів, отриманих Банком в результаті обслуговування клієнта ТОВ «УКРАВІАСІСТЕМ» (відносно якого банком не було забезпечено належне виявлення характеристик критеріїв ризику ВК/ФТ).
Щодо доводів позивача про невідповідність оскаржуваного рішення принципу обґрунтованості та щодо порушення, встановленого НБУ, відповідач зазначає, згідно з частинами 3, 4 ст.7 Закону про ПВК/ФТ критерії ризиків визначаються СПФМ самостійно, з урахуванням критеріїв ризиків, встановлених, зокрема, Національним банком України для СПФМ, щодо яких Національний банк відповідно до статті 18 Закону про ПВК/ФТ виконує функції державного регулювання і нагляду.
Щодо фактів не виявлення Банком критеріїв ризику, притаманних клієнтам, відповідач зазначає наступне.
Пояснення позивача, викладені в тексті позовної заяви, не спростовують не виявлення позивачем критеріїв ризику, притаманних ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ», зазначених в оскаржуваному рішенні, а саме, неврахування таких критеріїв, як: критерій 11003 – попередня діяльність та професійний досвід клієнта суттєво відрізняються від того, що клієнт планує здійснювати, використовуючи послуги банку; критерій 30013 – клієнт здійснює або планує здійснювати фінансові операції, які мають індикатори підозрілих фінансових операцій; критерій 30012 – клієнт використовує високоризикові інструменти, такі як фінансова та благодійна допомога, інші види позик (обсяг операцій понад 10 млн. грн. на місяць, за умов відсутності таких операцій у видах діяльності та за умов непов`язаності контрагентів; критеріїв ризику, які можуть свідчити про те, що клієнт є компанією – оболонкою, зокрема: 13301 – юридична особа не має (у власності або користуванні) виробничих потужностей/ торговельно – складських приміщень, інших активів, необхідних для ведення задекларованої господарської діяльності, або обсяги господарської діяльності неспівставні з обсягами наявних активів; 13303 – кількість працівників (у тому числі таких, що працюють за цивільно – правовими угодами, зокрема, договорами підряду) юридичної особи не відповідає виду та обсягам її діяльності. 
Крім того, відповідач зазначає, що до отримання запитів від Національного банку та від Служби безпеки України, позивач не запитував у Клієнта документи/інформацію на підтвердження наявності у нього достатньої кількості персоналу, наявності у власності / у користуванні виробничих, складських приміщень, виробничих потужностей та інших активів, які б підтвердили спроможність Клієнта виконувати державні замовлення на виготовлення БпЛА/БпАК у значних обсягах відповідно до укладених договорів з державними замовниками на реалізацію постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.2023 р. №256 «Про реалізацію експериментального проєкту щодо здійснення оборонних закупівель безпілотних систем, засобів радіоелектронної боротьби та активних засобів протидії технічним розвідкам вітчизняного виробництва», постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2023 р. №494 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель службою державного замовника», Закону України «Про оборонні закупівлі». 
Також, обґрунтовуючи необхідність здійснення з боку позивача ретельного аналізу інформації саме про клієнта – юридичну особу, яка уклала договір з державним замовником, з метою виявлення критеріїв ризику, що можуть свідчити про те, що потенційний клієнт є компанією – оболонкою, а відтак, згідно з пунктом 6 додатка 1 до Положення №65, відповідач зазначає про обов`язок Банку здійснити ретельний аналіз інформації про Клієнта з метою виявлення критеріїв ризику, що можуть свідчити про те, що потенційний клієнт є компанією – оболонкою, особливо враховуючи той факт, що вже з жовтня 2024 року Клієнтом було подано до Банку документи щодо запланованої діяльності та здійснення фінансових операцій, пов`язаних із забезпеченням поставки Клієнтом безпілотних авіаційних комплексів (далі – БпАК) та безпілотних літальних апаратів (далі – БпЛА) державі на загальну суму 8,6 млрд. грн.
Крім того, відповідач, посилаючись на наявність у відкритому доступі негативної інформації щодо наявності ознак зв`язку Клієнта з національним публічним діячем ОСОБА_2 та членами його сім`ї – дружиною ОСОБА_3 , сестрою ОСОБА_4 , зокрема про часткове фінансування діяльності Клієнта за рахунок фінансової допомоги від ПрАТ «ФАВОРИТ КОМПАНІ», акціонерами якого є вказані особи; одним з контрагентів Клієнта є нерезидент aMARTINI s.r.o (Словаччина), який повинен був здійснювати поставки для ТОВ «НВП «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ», одним із КБВ якого є ОСОБА_3 ; директором ТОВ «НВП «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ» у 2022 -2024був ОСОБА_5 , який з 04.06.2024 призначений директором ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ»; дохід від підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 (який є КБВ Клієнта), зокрема, у 2023 році був сформований за рахунок коштів, отриманих від ПрАТ «ФАВОРИТ КОМПАНІ» та ТОВ «НВП «УКРАЇНСЬКІ АВІАЦІЙНІ СИСТЕМИ», зазначає про наявність у Банку підстав для виявлення критеріїв 13301, 13303, 13307, притаманних діловим відносинам з Клієнтом.
З огляду на викладене, відповідач резюмує, що оскаржуване рішення прийняте Національним банком правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; зміст рішення відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст.73 Закону про банки та пункту 3.6 глави 3 розділу II Положення №346; при прийнятті рішення Комітетом враховано усі обставини відповідно до Закону про банки та Положення №346, та просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Також відповідачем були подані додаткові пояснення у справі від 10.03.2026 року, відповідно до тексту яких зазначено наступне.
Практика Верховного Суду (постанови ВС від 20.12.2023 у справі №757/34905/22-ц; від 30.10.2023 у справі №522/14008/21; від 28.12.2022 у справі №757/57487/20) , зазначена позивачем в обґрунтування позиції, викладеної в позовній заяві, не є релевантною до даних правовідносин.
За результатами безвиїзного нагляду встановлено, що за період з 16.10.2024 до 28.02.2025 з відкритого у Банку рахунку в євро Клієнтом було переказано кошти на загальну суму 1 477 685 128, 72 грн (в еквіваленті) на користь 4-х компаній – нерезидентів як розрахунок за запчастини/комплектуючі для безпілотних літальних апаратів (БпЛА) на виконання державних замовлень. Серед переказів коштів на користь нерезидентів відсутні оплата робіт чи послуг (оплата праці).
При цьому, не зважаючи на зміну основного виду діяльності Клієнта у червні 2024 року з «Добування піску, гравію, глин і каоліну (основний)» на «Виробництво електронних компонентів», відсутність документально підтвердженої інформації щодо наявності у Клієнта виробничих потужностей, відповідного обладнання, складських приміщень, достатньої кількості персоналу з відповідними знаннями, навичками для виконання вказаних держзамовлень, для підтвердження реальної спроможності Клієнта забезпечити виготовлення БпАК/БпЛА у значних обсягах, згідно з наданими Клієнтом до Банку договором від 07.10.2024 №620-1710/3.2/Д25, укладеним з ДЗ Держспецзв`язку та договором від 11.11.2024 №22/3-662-VDK-24, укладеним з ДП «Агенція оборонних закупівель», Банком під час обслуговування Клієнта, зокрема, до 07.02.2025, не вживались достатні заходи, що забезпечують мінімізацію ризиків ВК/ФТ, які Банком самостійно визначені як такі, що є достатніми для мінімізації критеріїв ризику ВК/ФТ у додатку 1а до Програми управління ризиками Банку від 14.11.2024.
НБУ дотримано вимоги ч.3 ст.73 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», оскільки у рішенні виявлене під час безвиїзного порушення Банком вимог частин першої та другої статті 7 Закону про ПВК/ФТ в частині неналежного виконання Банком обов`язку застосовувати у своїй діяльності ризик – орієнтований підхід описано тільки щодо одного клієнта – ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ», що відповідає кількості цього порушення, наведеній в Акті від 07.08.2025.
Також відповідачем зазначено про відсутність порушення з боку НБУ норм Закону України «Про адміністративну процедуру» при прийнятті оскаржуваного рішення.
27.01.2026 року до Київського окружного адміністративного суду надійшло клопотання від нового представника Акціонерного товариства «РВС БАНК» Коваль Л.Л. (довіреність №68/26 -Л від 19.01.2026р., видана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РВС БАНК» Караченцевим А.Ю., який діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.12.2025 р. №1270 «Про початок процедури ліквідації АТ «РВС БАНК» та делегування повноважень ліквідатору банку») про відкладення справи та ознайомлення з матеріалами справи, обґрунтоване наступним.
З 05.01.2026 у АТ «РВС БАНК» розпочато процедуру ліквідації відповідно до рішення Правління Національного банку України від 30.12.2025 №488-рш «Про відкликання банківської ліцензії» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.12.2025 «Про початок процедури ліквідації АТ «РВС БАНК» та делегування повноважень ліквідатору банку» строком на три роки з 05.01.2026 до 04.01.2029 включно.
19.01.2026 довіреність на представництво інтересів АТ «РВС БАНК» видана новому представнику – адвокату Коваль Л.Л.
З огляду на викладене, зазначене клопотання колегією суддів було задоволено, судове засідання, призначене на 28.01.2026 року, було відкладено на 25.02.2026 року на 14.00.
25.02.2026 року до Київського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника АТ «РВС БАНК» адвоката Коваль Л.Л., відповідно до якої позивачем зазначено наступне.
05.01.2026 щодо Публічного акціонерного товариства «РВС БАНК» розпочато процедуру ліквідації відповідно до рішення Правління Національного банку України від 30.12.2025 №488 – рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РВС БАНК», рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.12.2025 №1270 «Про початок процедури ліквідації АТ «РВС БАНК» та делегування повноважень ліквідатору банку». Призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням повноважень ліквідатора АТ «РВС БАНК» згідно зазначеного рішення ФГВФО.
Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, інвестування тимчасово вільних коштів банку в державні цінні папери, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів за умови достатності коштів для забезпечення процедури ліквідації, що, на думку представника АТ «РВС БАНК» зумовлює той факт, що у випадку скасування оскаржуваного рішення НБУ, сплачені банком на підставі вказаного рішення кошти будуть направлені на наповнення ліквідаційної маси банку та, відповідно – на задоволення вимог його кредиторів.
За змістом оскаржуваного рішення відповідач вважає вжиті позивачем заходи перевірки банком критеріїв ризику клієнта недостатніми, проте банк в позовній заяві наводить здійснені останнім заходи щодо перевірки клієнта та зазначає про невизначеність законом меж достатності таких заходів, що, в сукупності з передбаченим ч.2 ст.61 Конституції України індивідуальним характером відповідальності юридичної особи та обмеженістю права банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договорів з підстав виявлення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, на думку позивача свідчить про недостатню обґрунтованість оскаржуваного рішення, непропорційність, винесення його з порушенням процедури його прийняття, протиправність, та необхідність скасування.
Також позивач зазначив про недотримання відповідачем таких вимог при винесенні оскаржуваного рішення, як: відсутність кількісних оцінок порушення; нечітке зазначення якісних оцінок; неналежне обґрунтування рішення; відсутність обґрунтування адекватності застосованого заходу; не зазначення найменування суду, до якого особа може подати позов; звернув увагу на текст доданої до відзиву доповідної записки Директору департаменту фінансового моніторингу НБУ від 16.10.2025, відповідно до якої зазначено: «…у разі оскарження банком рішення про застосування заходів впливу у судовому порядку, пропонуємо оприлюднити додаткову (більш детальну) інформацію щодо причин їх застосування», акцентував, що вважає таку позицію при прийнятті рішення порушенням конституційного принципу доступу до правосуддя та фактичним обмеженням права на судове оскарження рішення, оскільки наявність репутаційних ризиків банку фактично ставиться в залежність від оскарження чи не оскарження останнім рішення НБУ.
23.02.2026 року до Київського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа ОСОБА_1 з заявою про долучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
В обґрунтування зазначеної заяви ОСОБА_1 зазначив, що є акціонером АТ «РВС БАНК», йому належать 1230727 акцій, що складає 99 % статутного капіталу АТ «РВС БАНК», тобто, відповідно до вимог, встановлених ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є особою, що володіє істотною участю у банку, а отже, має право на задоволення своєї вимоги в процесі ліквідації АТ «РВС БАНК».
Протокольною ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 25.02.2026 року в задоволенні заяви про долучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 було відмовлено.
Натомість, колегія суддів, протокольною ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 25.02.2026 року ухвалила залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.
Колегія суддів зазначає, що у тексті відзиву на позовну заяву від 13.01.2026 року відповідачем – Національним банком України фактично було заявлено клопотання про розгляд справи у закритих судових засіданнях, з зазначенням про факт наявності у позовній заяві, а також у відзиві та доданих до нього матеріалах та інформації, що містить банківську таємницю.
Будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 73 – 76 КАС України наявність зазначеної інформації відповідачем обґрунтована не була, як не було озвучено і наведене клопотання в жодному з трьох судових засідань представниками відповідача, які було проведено судом 28.01.2026, 25.02.2026, 11.03.2026 року, що має логічним наслідком вирішення зазначеного клопотання при складанні повного тексту зазначеного рішення та повернення такого клопотання заявнику без розгляду в порядку ч.2 ст.167 КАС України, як такого, що є очевидно безпідставним та необґрунтованим.
Третя особа без самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача – Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, письмових пояснень до суду не подала, в судовому засіданні 11.03.2026 року повністю підтримала позицію позивача, викладену в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях останнього.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до статті 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статті 18 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 №361 – IX, на підставі вимог розділу IV Положення про порядок організації та здійснення нагляду у сфері банківського моніторингу, валютного нагляду, нагляду у сфері реалізації спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), затвердженого постановою Правління НБУ від 30.06.2020 №90, з урахуванням вимог пункту 25 постанови Правління НБУ від 20.12.2024 №153 «Положення про порядок організації виконання окремих вимог законодавства у сфері фінансового моніторингу, валютного нагляду, нагляду у сфері реалізації спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) протягом дії воєнного стану та внесення змін до деяких нормативно – правових актів НБУ», працівником Департаменту фінансового моніторингу Національного банку України було здійснено безвиїзний нагляд за дотриманням АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» вимог законодавства, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.
За наслідками проведення безвиїзного нагляду за дотриманням АТ «РВС Банк» вимог законодавства, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення відповідачем було складено Акт про результати безвиїзного нагляду від 07.08.2025 №В/25-0014/97961/БТ. 
Відповідно до висновків наведеного акта, відповідачем було встановлено порушення з боку позивача частин першої та другої статті 7 Закону про ПВК/ФТ в частині неналежного виконання Банком обов`язку застосовувати у своїй діяльності ризик – орієнтований підхід (1 випадок), яке деталізується, зокрема, наступним чином.
За результатами дослідження та відповідно до Типологічного дослідження фінансування тероризму та отримання кримінальних доходів від вчинення інших злочинів в умовах військової агресії російської федерації від 2022 року встановлено наступні основні індикатори підозрілості фінансових операцій (діяльності), що використовувались у типових схемах відмивання злочинних доходів: розпорошення коштів клієнтом, які отримані від державних підприємств та інших суб`єктів, що фінансуються за рахунок державного та місцевих бюджетів, на суб`єктів з ознаками проведення підозрілої діяльності; очевидна невідповідність призначень прибуткових та видаткових операцій за фінансовими операціями клієнта; відсутність обов`язкових платежів на рахунках суб`єктів підприємницької діяльності та юридичних осіб, які притаманні звичайній господарській діяльності (оренда, комунальні послуги; податки, збори тощо); застосування суб`єктів господарювання з ознаками «фіктивності»; коригування дій учасників фінансових операцій («фіктивних» учасників) з єдиного центру прийняття рішення; фінансові операції клієнта не відповідають ризик профілю клієнта; проведення фінансових операцій, які не мають очевидної мети.
При цьому відповідачем встановлено наступні основні способи легалізації (відмивання) злочинних доходів та фінансування тероризму (сепаратизму): перерахування державним підприємством (бюджетною установою) коштів на користь суб`єкта господарювання без фактичного постачання та надання послуг; отримання державних коштів суб`єктами господарювання, які не мають найманих працівників та виробничих потужностей з подальшим перерахуванням частини коштів на користь посередників для виконання умов тендеру, переведення іншої частини коштів у готівку або перерахування на рахунки підприємств з ознаками фіктивності у якості надання фінансової допомоги/ купівлі цінних паперів/ переведення боргу з кінцевим отриманням готівки, або перерахування на рахунки підприємств, які здійснюють транзитні операції; заволодіння бюджетними коштами шляхом нецільового використання за участю фізичних осіб – підприємців; перерахування отриманих бюджетних коштів за військове спорядження підприємством на користь ряду підконтрольних юридичних та фізичних осіб – підприємців з призначенням фінансової допомоги, а також перерахування на власні депозитні рахунки; виведення коштів за межі України шляхом підроблення імпортних контрактів та здійснення фіктивного імпорту.
За результатами безвиїзного нагляду встановлено, що протягом періоду з 28.02.2024 по 10.03.2025, відповідно до інформації, наданої Банком, за рахунками Клієнта (ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ») здійснено фінансові операції із зарахування коштів на поточні рахунки на загальну суму, еквівалентну 4 103 772 979, 99 грн. та списання коштів з поточних рахунків на загальну суму, еквівалентну 3 078 302 921, 21 грн.
За результатами аналізу наданої Банком інформації та документів встановлено ознаки, детально описані в наведеному акті, які можуть свідчити про тісний зв`язок (або суттєвий вплив/ контроль) діяльності Клієнта із національним публічним діячем ОСОБА_2 та членами його сім`ї, юридичними особами яких є зазначені фізичні особи, на які Банк повинен був звернути увагу та здійснити додаткові заходи щодо зниження ризиків використання Клієнтом Банку для ВК/ФТ. 
Крім того, відповідачем було встановлено, що 43 000 000 грн., які 15.01.2025 року надійшли на рахунок Клієнта в Банку, попередньо отримані від державних органів за виконання замовлень на поставку БпЛА, були переказані Клієнтом (ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ») з цього рахунку як надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги іншій юридичній особі – ПрАТ «ФАВОРИТ КОМПАНІ» (також Клієнту Банку), які в повному обсязі були використані для погашення власної заборгованості за кредитом.
Так, кошти у значних обсягах, були отримані Клієнтом згідно договорів на виконання державних замовлень з виробництва БпКА та БпЛА, але частина, зокрема 43 млн. грн. була перерахована у вигляді безвідсоткової фінансової допомоги компанії із статутним капіталом 50 грн. - ПрАТ «ФАВОРИТ КОМПАНІ», пов`язаній із національним публічним діячем (акціонерами ПрАТ «ФАВОРИТ КОМПАНІ» є ОСОБА_2 (Народний депутат Верховної Ради УкраїниVIII скликання, 8 акцій – 16%); його дружина – ОСОБА_3 (17 акцій – 34%); та сестра – ОСОБА_4 (25 акцій – 50%)).
При цьому, не зважаючи на неодноразове направлення на адресу Банку листів від правоохоронних органів, Банком не було враховано і досліджено зазначені в акті ознаки зв`язків Клієнта з національним публічним діячем та негативну інформацію щодо пов`язаних із ним компаній, не були вжиті заходи, зокрема, щодо отримання і аналізу додаткових документів та/або відомостей про діяльність Клієнта та його фінансові операції з метою здійснення аналізу, який надав би можливість Банку підтвердити або спростувати наявність, зокрема, корупційного ризику, пов`язаного з проведенням фінансових операцій, направлених на виконання договорів у межах державного оборонного замовлення, та, відповідно, управляти ризиками ВК/ФТ.
08.08.2025 року Службою безпеки України на адресу АТ «РВС БАНК» було направлено запит «Про надання інформації» за №6/6340, відповідно до тексту якого повідомлялося, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №22025000000000293 від 03.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114 – 1 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що службовими особами та кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ» та ТОВ НВП «Українські Авіаційні Системи», спільно із невстановленими особами, розроблений та створений злочинний механізм штучного завищення кінцевої вартості запчастин для безпілотних авіаційних комплексів (БпАК), шляхом перепродажу їх через підконтрольні компанії. Встановлено, що суб`єкти господарської діяльності ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ» (код 39774879) та ТОВ НВП «Українські Авіаційні Системи» (код 40358580) мають відкриті банківські рахунки в АТ «РВС БАНК» (МФО 339072). З огляду на викладене, АТ «РВС БАНК» було запропоновано надати виписки про рух грошових коштів відповідно до переліку та по зазначених у запиті реквізитам.
14.08.2025 року позивач, ознайомившись з Актом про результати безвиїзного нагляду від 07.09.2025 р №В/25-0014/97961/БТ подав до відповідача письмові заперечення та пояснення, відповідно до тексту яких зазначив наступне.
В ході надання інформації/ документів Банком продемонстровано достатній рівень обізнаності щодо суті фінансових операцій клієнта, характеру операцій, притаманних клієнту та здійснення моніторингу ділових відносин на належному рівні, дотримання принципу «Знай свого клієнта», суть якого полягає в обізнаності щодо клієнта як частини загального підходу, що ґрунтується на визначенні категорії ризику кожного клієнта в процесі його ідентифікації та вивчення.
Відповідно до преамбули Закону про ПВК/ФТ норми Закону про ПВК/ФТ спрямовані на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму ПВК/ФТ. Основною метою Закону про ПВК/ФТ є недопущення використання послуг Банку для ВК/ФТ та протидія будь – якій іншій діяльності, що передує або сприяє ВК/ФТ.
В Акті НБУ не було встановлено реального факту ВК/ФТ за участі Банку, а отже, навіть якщо припустити існування деяких з недоліків, зазначених у наведеному акті, жоден з них не має матеріальних чи суспільно небезпечних наслідків (відмивання коштів, фінансування тероризму, привласнення майна, заподіяння шкоди тощо).
Зазначено, що Банк усвідомлює ризики та забезпечує постійне вдосконалення системи фінансового моніторингу з урахуванням вимог законодавства України, нормативно – правових актів та рекомендацій НБУ, а також вказано, що Банк врахує інформацію, надану в Акті НБУ під час складання плану заходів, які Банк зобов`язується вжити з метою виконання наданих рекомендацій із визначенням відповідальних осіб Банку та строків здійснення зазначених заходів, а також – виправить виявлені недоліки під час виконання таких заходів. 
04.09.2025 року позивачем було направлено відповідачу електронне повідомлення за №3063/25-БТ, відповідно до тексту якого АТ «РВС БАНК» на виконання вимог пунктів 95 та 96 розділу IV Положення №90 з урахуванням листа НБУ від 07.08.2025 №25-0014/60856/БТ надавало відповідачу План заходів, яких Банк зобов`язується вжити з метою усунення/недопущення в подальшій діяльності порушень (з урахуванням інформації Національного банку України, викладеної в Акті НБУ про результати безвиїзного нагляду від 07.08.2025 №В/25 – 0014/97961/БТ). 
26.09.2025 року позивачем було направлено відповідачу електронне повідомлення за №3421/25-БТ, відповідно до тексту якого АТ «РВС БАНК» повідомляв Департамент фінансового моніторингу НБУ про виконання Плану заходів з метою усунення/недопущення в подальшій діяльності порушень з урахуванням інформації Національного банку України, викладеної в Акті НБУ про результати безвиїзного нагляду від 07.08.2025 №В/25 – 0014/97961/БТ) та зазначав наступне. 
Щодо пункту 1 Плану заходів «Доопрацювати внутрішні документи Банку з питань ПВК/ФТ в обсязі, необхідному для ефективного функціонування внутрішньої системи ПВК/ФТ та розуміння працівниками Банку своїх обов`язків та повноважень у сфері ПВК/ФТ Банком 22.09.2025 (Протокол Правління №61/25) затверджені в новій редакції: Програма управління ризиками фінансового моніторингу АТ «РВС БАНК»; Програма здійснення фінансового моніторингу за напрямами діяльності АТ «РВС БАНК» в процесі обслуговування клієнтів; Програма здійснення належної перевірки АТ «РВС БАНК»; Порядок відмови АТ «РВС БАНК» від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмови від проведення фінансової операції. 
20.08.2025 року позивачем було складено Висновок щодо підозрілої операції клієнта Банку, відповідно до якого встановлено, що відповідні операції мають ознаки підозрілих, зокрема, але не виключно, в частині завищення цін. За неможливості спростувати наявні підозри прийнято рішення направити повідомлення до СУО про підозрілі фінансові операції з наступними кодами ознак підозр, визначені рекомендаціями ДСФМ: 06 – розкрадання/ нецільове використання/ привласнення бюджетних коштів, активів підприємств, установ, організацій з державною/ комунальною часткою власності; 16 – інше. 
23.09.2025 року директором Департаменту фінансового моніторингу було направлено доповідну записку заступнику Голови Національного банку України Олійнику Д.І. відповідно до тексту якої директор Департаменту фінансового моніторингу зазначав, з посиланням на обставини, викладені у вказаній доповідній записці, що застосування до Банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу у розмірі 3 800 000, 00 грн є адекватним заходом впливу за вчинене Банком порушення, що сприятиме спонуканню Банку до вжиття всіх необхідних заходів для дотримання Банком вимог у сфері ПВК/ФТ в подальшому.
30.09.2025 року позивачем було складено Висновок щодо підозрілої операції клієнта Банку, відповідно до якого встановлено, що відповідна операція має ознаки підозрілої, зокрема, але не виключно, в частині ймовірного отримання неправомірної вигоди (прибутку) за рахунок нецільового використання бюджетних коштів, що надалі спрямовані на розміщення депозиту на умовах субординованого боргу. Додатково встановлено, що відповідний договір розірвано 06.08.2025 р. За неможливості спростувати наявні підозри прийнято рішення направити повідомлення до СУО про підозрілі фінансові операції з наступними кодами ознак підозр, визначені рекомендаціями ДСФМ: 06 – розкрадання/ нецільове використання/ привласнення бюджетних коштів, активів підприємств, установ, організацій з державною/ комунальною часткою власності; 16 – інше. 
02.10.2025 року позивачем було складено Висновок щодо підозрілої операції клієнта Банку, відповідно до якого встановлено, що операція, яка стосувалася поставки деталей для БпЛА має ознаки підозрілої, зокрема, але не виключно, в частині ймовірного отримання неправомірної вигоди (прибутку) за рахунок нецільового використання бюджетних коштів. За неможливості спростувати наявні підозри прийнято рішення направити повідомлення до СУО про підозрілі фінансові операції з наступними кодами ознак підозр, визначених рекомендаціями ДСФМ: 06 – розкрадання/нецільове використання/привласнення бюджетних коштів, активів підприємств, установ, організацій з державною/комунальною часткою власності; 16 – інше.
07.10.2025 року позивачем було направлено відповідачу електронне повідомлення за №3570/25-БТ, відповідно до тексту якого АТ «РВС БАНК» повідомляв Департамент фінансового моніторингу НБУ про виконання Плану заходів з метою усунення/недопущення в подальшій діяльності порушень з урахуванням інформації Національного банку України, викладеної в Акті НБУ про результати безвиїзного нагляду від 07.08.2025 №В/25 – 0014/97961/БТ) та зазначав про здійснення заходів щодо пункту 2 Плану заходів «Здійснити заходи належної перевірки клієнта, а саме: здійснити подальший моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнта, стосовно якого виявлено порушення, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у Банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик, у тому числі, про джерело коштів, пов`язаних з фінансовими операціями, а саме: ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ» (код за ЄДРПОУ 39774879). Вжити заходи за результатами виявлених критеріїв ризику та індикаторів підозрілості фінансових операцій та за наявності обґрунтованих підстав надати інформацію до СУО/вжити інші заходи, визначені законодавством у сфері ПВК/ФТ, деталізувавши зазначені заходи у тексті вказаного повідомлення.
16.10.2025 року відповідач звернувся до АТ «РВС БАНК» з запитом №25-0014/79389/БТ щодо надання інформації, відповідно до змісту якого просив надати на адресу Департаменту фінансового моніторингу НБУ наступну інформацію/копії документів: запит СБУ, отриманий Банком у серпні 2025 року щодо клієнта ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ» (код за ЄДРПОУ 39774879); лист №93 від 26.03.2025, отриманий Банком від Клієнта про надання пояснення щодо відмови в підтриманні ділових відносин з АБ «УКРГАЗБАНК»; договір (з усіма додатками, невід`ємними частинами), укладений між Клієнтом та БФ «Повернись живим» на поставку БПЛА на суму 105 млн. грн.; обґрунтовані висновки Банку щодо фінансових операцій Клієнта, інформацію про які Банк надавав для СУО з кодом ознаки підозрілої фінансової операції « 510» у період з 20.08.2025 по 02.10.2025 включно.
17.10.2025 року позивачем було направлено відповідачу електронне повідомлення за №37270/25-БТ, відповідно до тексту якого АТ «РВС БАНК» повідомляв Департамент фінансового моніторингу НБУ про надання витребуваних документів.
02.10.2025 до Департаменту фінансового моніторингу від Департаменту інтегрованого догляду за банками було спрямовано електронне повідомлення В/24-0010/123287/БТ «Щодо впливу на фінансовий стан АТ «РВС БАНК» сплати запропонованого розміру штрафу», відповідно до тексту якого зазначалося, що застосування до Банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу на Банк у запропонованій сумі призведе до збільшення розміру збитку, що у свою чергу матиме додатковий негативний вплив на значення пруденційних нормативів, які порушує Банк, зокрема, на розмір регулятивного капіталу, норматив Нрк та норматив Н7.
16.10.2025 до Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури Директором Департаменту фінансового моніторингу було направлено доповідну записку В/25-0005/130258/БТ, відповідно до тексту якої було зазначено як про виявлене порушення частин першої та другої статті 7 Закону про ПВК/ФТ у частині неналежного виконання Банком обов`язку застосовувати у своїй діяльності ризик – орієнтований підхід, так і про запропонований захід впливу, а саме: штраф у розмірі 3 800 000, 00 грн., з урахуванням характеру допущеного Банком порушення та причин, які зумовили виникнення виявленого порушення та зазначенням про репутаційні та юридичні ризики для Банку як наслідків вчинених Банком порушень.
20.10.2025 Національним банком України на підставі норм пункту 30 частини першої статті 7, частини четвертої статті 17 Закону про Національний банк, статті 32 Закону про ПВК/ФТ, статей 67, 73,74 Закону про банки, статей 3, 4, 12 та пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.1, 3.3, 3.7, 3.9, 3.13, 3.14 глави 3 розділу I та глави 7 розділу II Положення №346, підпункту 7 пункту 16 розділу II Положення №477, було винесено рішення 24/1089-рк/БТ «Про накладення штрафу на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РВС БАНК», відповідно до резолютивної частини якого вирішено: накласти на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РВС БАНК» (адреса реєстрації: Україна, 04071, місто Київ, вулиця Введенська, будинок 29/58, код за ЄДРПОУ 39849797) штраф у розмірі 3 800 000, 00 гривень (три мільйона вісімсот тисяч гривень 00 копійок) за зазначені у цьому рішенні порушення вимог частин першої та другої статті 7 Закону про ПВК/ФТ.
28.10.2025 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РВС БАНК» повідомило Національний банк України листом за вих.№3860/25-БТ інформацію про дату сплати штрафу та реквізити платіжної інструкції, що свідчать про його сплату, зазначивши, що у відповідь на лист НБУ від 21.10.2025 №25-0005/80881/БТ та на виконання рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайту платіжної інфраструктури Національного банку від 20.10.2025 №24/1089-рк/БТ, оплату штрафу здійснено Банком 28.10.2025 на підставі платіжної інструкції №7 від 28.10.2025 з додаванням відповідної електронної копії такої інструкції.
30.12.2025 Правлінням Національного банку України було прийнято рішення від за №488-рш «Про відкликання банківської ліцензії у АТ «РВС БАНК»»
05.01.2026 у АТ «РВС БАНК» розпочато процедуру ліквідації відповідно до рішення Правління Національного банку України від 30.12.2025 №488-рш «Про відкликання банківської ліцензії» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.12.2025 «Про початок процедури ліквідації АТ «РВС БАНК» та делегування повноважень ліквідатору банку» строком на три роки з 05.01.2026 до 04.01.2029 включно.
Позивач, вважаючи рішення 24/1089-рк/БТ «Про накладення штрафу на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РВС БАНК», відповідно до резолютивної частини якого вирішено: накласти на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РВС БАНК» (адреса реєстрації: Україна, 04071, місто Київ, вулиця Введенська, будинок 29/58, код за ЄДРПОУ 39849797) штраф у розмірі 3 800 000, 00 гривень (три мільйона вісімсот тисяч гривень 00 копійок) за зазначені у цьому рішенні порушення вимог частин першої та другої статті 7 Закону про ПВК/ФТ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи надані пояснення, додаткові пояснення та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.
Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням наведеного, під час розгляду даного спору слід встановити, чи мало місце порушення, за яке прийнято відповідачем оскаржуване рішення та чи передбачені за таке порушення наслідки законом та чи є такі наслідки пропорційними самому порушенню.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про Національний банк України" від 20.05.1999 №679-XIV (далі - Закон №679-XIV) Національний банк є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
У статті 6 Закону №679-XIV встановлено відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України.
При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі.
Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті.
Національний банк також сприяє додержанню стійких темпів економічного зростання та підтримує економічну політику Кабінету Міністрів України за умови, що це не перешкоджає досягненню цілей, визначених у частинах другій та третій цієї статті.
Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 7 Закону № 679-XIV Національний банк виконує такі функції: здійснює державне регулювання та нагляд у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення за банками та філіями іноземних банків, страховиками (перестраховиками), страховими (перестраховими) брокерами, кредитними спілками, ломбардами, іншими фінансовими установами, реєстрацію чи ліцензування діяльності яких здійснює Національний банк, операторами поштового зв`язку, які надають платіжні послуги та/або послуги поштового переказу, та/або здійснюють валютні операції, операторами платіжних систем, філіями або представництвами іноземних суб`єктів господарської діяльності, які надають фінансові послуги на території України, іншими юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але надають окремі фінансові послуги.
Статтею 61 Закону №679-XIV встановлено, Національний банк здійснює державне регулювання діяльності:
банків - у формах, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність", безпосередньо або через створений ним Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури;
кредитних спілок - у формах, визначених Законом України "Про кредитні спілки";
страховиків - у формах, визначених Законом України "Про страхування";
інших осіб, які здійснюють діяльність з надання фінансових та супровідних послуг, - у формах та у спосіб, визначені Законом України "Про фінансові послуги та фінансові компанії".
Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (Закон №361-IX) спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (далі - запобігання та протидія).
Відповідно до ст. 1 Закону № 361-IX:
- фінансовий моніторинг - сукупність заходів, що вживаються суб`єктами фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу;
- об`єкт фінансового моніторингу - дії з активами, пов`язані з відповідними учасниками фінансових операцій, які їх проводять, за умови наявності ризиків використання таких активів з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, а також будь-яка інформація про такі дії чи події, активи та їх учасників;
- первинний фінансовий моніторинг - сукупність заходів, які вживаються суб`єктами первинного фінансового моніторингу і спрямовані на виконання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії;
- фінансові операції, що підлягають фінансовому моніторингу, - порогові фінансові операції, підозрілі фінансові операції (діяльність);
- ризик-орієнтований підхід - визначення (виявлення), оцінка (переоцінка) та розуміння ризиків легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, а також вжиття відповідних заходів щодо управління ризиками у спосіб та в обсязі, що забезпечують мінімізацію таких ризиків залежно від їх рівня;
- національна оцінка ризиків - система заходів, що вживаються суб`єктами державного фінансового моніторингу, уповноваженими органами державної влади із залученням інших суб`єктів (за потреби) з метою визначення (виявлення) ризиків (загроз) легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансування тероризму, їх аналіз, оцінка та розроблення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та/або зменшення негативних наслідків;
- належна перевірка - заходи, що включають: ідентифікацію та верифікацію клієнта (його представника); встановлення кінцевого бенефіціарного власника клієнта або його відсутності, у тому числі отримання структури власності з метою її розуміння, та даних, що дають змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника, та вжиття заходів з верифікації його особи (за наявності); встановлення (розуміння) мети та характеру майбутніх ділових відносин або проведення фінансової операції; проведення на постійній основі моніторингу ділових відносин та фінансових операцій клієнта, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, в разі необхідності, про джерело коштів, пов`язаних з фінансовими операціями); забезпечення актуальності отриманих та існуючих документів, даних та інформації про клієнта.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 361-IX дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, що забезпечують проведення фінансових операцій на території України та за її межами відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, органи місцевого самоврядування, правоохоронні та розвідувальні органи, інші державні органи України.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 361-IX суб`єктами первинного фінансового моніторингу є: банки, страховики (у тому числі під час здійснення діяльності з перестрахування), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи.
Частиною третьої статті 6 Закону № 361-IX встановлено суб`єктами державного фінансового моніторингу є Національний банк України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, Міністерство юстиції України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Міністерство цифрової трансформації України та спеціально уповноважений орган. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 18 Закону № 361-IX державне регулювання і нагляд у сфері запобігання та протидії здійснюються щодо: банків і філій іноземних банків; страховиків (у тому числі під час здійснення діяльності з перестрахування), страхових (перестрахових) брокерів, кредитних спілок, ломбардів, інших фінансових установ, реєстрацію чи ліцензування яких здійснює Національний банк України; операторів поштового зв`язку, які надають фінансові платіжні послуги та/або послуги поштового переказу, та/або послуги із здійснення валютних операцій; операторів платіжних систем; філій або представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності, які надають фінансові послуги на території України; інших юридичних осіб, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але надають окремі фінансові послуги, - Національним банком України.
Відповідно до частини другої означеної статті зазначені у частині першій цієї статті суб`єкти державного фінансового моніторингу в межах їх повноважень зобов`язані:
здійснювати нагляд у сфері запобігання та протидії за діяльністю відповідних суб`єктів первинного фінансового моніторингу, зокрема, шляхом проведення планових та позапланових перевірок, у тому числі безвиїзних, у порядку, встановленому:
Національним банком України - для банків і філій іноземних банків; страховиків (у тому числі під час здійснення діяльності з перестрахування), страхових (перестрахових) брокерів, кредитних спілок, ломбардів, інших фінансових установ, реєстрацію чи ліцензування яких здійснює Національний банк України; операторів поштового зв`язку, які надають фінансові платіжні послуги та/або послуги поштового переказу, та/або послуги із здійснення валютних операцій; операторів платіжних систем; філій або представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності, які надають фінансові послуги на території України; інших юридичних осіб, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але надають окремі фінансові послуги. У межах здійснення Національним банком України нагляду у сфері запобігання та протидії початком адміністративного провадження за ініціативою Національного банку України у відповідних адміністративних справах є день складення ним документа, в якому зафіксовано виявлене порушення вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії;
Національний банк України здійснює нагляд у сфері запобігання та протидії шляхом проведення виїзних перевірок (планових та позапланових) та безвиїзного нагляду.
Національний банк України здійснює безвиїзний нагляд у сфері запобігання та протидії на постійній основі без присутності за місцезнаходженням суб`єкта первинного фінансового моніторингу.
Національний банк України у визначеному ним порядку має право проводити (ініціювати) перевірочні (тестові) операції, у тому числі без попередження суб`єкта первинного фінансового моніторингу про їх проведення (ініціювання).
Подання суб`єктом первинного фінансового моніторингу та/або третіми особами будь-яких клопотань під час здійснення Національним банком України нагляду у сфері запобігання та протидії не є підставою для зупинення такого нагляду, у тому числі зупинення процедури застосування заходів впливу.
Національний банк України доводить до відома суб`єкта первинного фінансового моніторингу (його уповноваженої особи) документ, в якому зафіксовано виявлене порушення вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії, шляхом вручення під підпис/надсилання поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або надсилання на адресу електронної пошти суб`єкта первинного фінансового моніторингу, або оприлюднення на сторінці офіційного інтернет-представництва Національного банку України з урахуванням вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України.
Особливості, пов`язані з доведенням до відома суб`єкта первинного фінансового моніторингу (його уповноваженої особи) документа, в якому зафіксовано виявлене порушення вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії, визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.
Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку - для товарних та інших бірж, що проводять фінансові операції з товарами; установ накопичувального пенсійного забезпечення; управителів фондів фінансування будівництва/фондів операцій з нерухомістю; професійних учасників ринків капіталу (крім банків), включаючи Центральний депозитарій цінних паперів;
Кабінетом Міністрів України - для інших суб`єктів первинного фінансового моніторингу;
вживати заходів впливу, передбачених законом, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері запобігання та протидії, та/або вимагати від суб`єктів первинного фінансового моніторингу виконання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії, у тому числі усунення порушень та/або вжиття заходів для усунення причин, що сприяли їх вчиненню, а також вжиття заходів з усунення виявлених за результатами нагляду недоліків щодо організації та проведення первинного фінансового моніторингу.
Порядок пред`явлення вимог, застосування передбачених законом заходів впливу, а також здійснення контролю за їх виконанням визначається суб`єктами державного фінансового моніторингу, що здійснюють державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідних суб`єктів первинного фінансового моніторингу;
створити та забезпечити функціонування самостійного структурного підрозділу з питання регулювання і нагляду у сфері запобігання та протидії з відповідною штатною чисельністю, працівники якого будуть здатні за своїми діловими та моральними якостями, освітнім, кваліфікаційним і професійним рівнями виконувати покладені на них службові обов`язки;
здійснювати з урахуванням ризик-орієнтованого підходу регулювання та нагляд у сфері запобігання та протидії з метою визначення відповідності заходів, що здійснюються суб`єктами первинного фінансового моніторингу, для мінімізації ризиків під час їх діяльності, у тому числі встановлювати ознаки неналежної системи управління ризиками (система управління ризиками вважається неналежною, зокрема, у разі встановлення фактів багаторазового, у великих обсягах, проведення фінансових операцій, щодо яких є підозри використання суб`єкта первинного фінансового моніторингу для легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму, фінансування розповсюдження зброї масового знищення чи вчинення іншого кримінального правопорушення). Факт неналежності системи управління ризиками відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу встановлюється за наявності визначених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу ознак у порядку, встановленому цим суб`єктом державного фінансового моніторингу;
забезпечувати зберігання інформації, що надійшла від суб`єктів первинного та державного фінансового моніторингу, спеціально уповноваженого та правоохоронних органів, у порядку, визначеному відповідними суб`єктами державного фінансового моніторингу;
проводити перевірку наявності професійної підготовки відповідальних працівників та організації професійної підготовки інших працівників суб`єктів первинного фінансового моніторингу, залучених до проведення первинного фінансового моніторингу.
Суб`єкти державного фінансового моніторингу для виконання своїх функцій мають право одержувати у встановленому ними порядку від суб`єктів первинного фінансового моніторингу (щодо яких вони відповідно до цього Закону виконують функції регулювання і нагляду) інформацію, документи, копії документів, оформлені та засвідчені суб`єктом первинного фінансового моніторингу згідно з вимогами відповідного суб`єкта державного фінансового моніторингу.
Національний банк України для здійснення нагляду у сфері запобігання та протидії має право безоплатного доступу (у тому числі автоматизованого) до відповідних інформаційних систем (баз даних) органів державної влади у порядку, узгодженому Національним банком України з відповідним органом державної влади.
Частиною сьомої статті 18 Закону № 361-IX встановлено суб`єкти державного фінансового моніторингу зобов`язані використовувати інформацію спеціально уповноваженого органу про ознаки можливого порушення суб`єктами первинного фінансового моніторингу вимог законодавства у сфері запобігання та протидії для здійснення відповідної перевірки.
Відповідно до частини десятої статті 18 Закону № 361-IX суб`єкти державного фінансового моніторингу зобов`язані вживати відповідно до законодавства заходів:
щодо перевірки бездоганної ділової репутації осіб, які здійснюватимуть чи здійснюють управління, мають намір набути істотну участь або є кінцевими бенефіціарними власниками у суб`єктів первинного фінансового моніторингу;
для недопущення до управління суб`єктами первинного фінансового моніторингу осіб, які мають не погашену або не зняту в установленому законом порядку судимість за корисливі кримінальні правопорушення або тероризм, а також їх співучасників у таких кримінальних правопорушеннях;
для недопущення формування капіталу відповідних суб`єктів первинного фінансового моніторингу за рахунок коштів, джерела походження яких неможливо підтвердити на підставі офіційних документів або їх копій, засвідчених в установленому порядку.
Відповідно до частини 12 статті 18 Закону № 361-IX Особливості виконання банками, віднесеними до категорії неплатоспроможних, вимог законодавства у сфері запобігання та протидії встановлює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб за погодженням із спеціально уповноваженим органом.
Нагляд у сфері запобігання та протидії щодо банків, віднесених до категорії неплатоспроможних, здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому ним порядку.
Відповідно до абзацу 2 частини дев`ятої статті 32 Закону № 361-IX у разі порушення банками, філіями іноземних банків вимог законодавства у сфері запобігання та протидії Національний банк України пропорційно до вчиненого порушення має право застосувати до них заходи впливу відповідно, у порядку та строки, визначені Законом України "Про банки і банківську діяльність" та нормативно-правовими актами Національного банку України.
Зокрема, відповідно до статті 63 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (Закон № 2121-III) Національний банк України під час здійснення нагляду за діяльністю банків проводить перевірку банків з питань дотримання ними вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, та достатності заходів для запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансуванню тероризму.
Згідно з статтею 73 Закону № 2121-III у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об`єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського, валютного законодавства, законодавства, що регулює діяльність на платіжному ринку, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, законодавства з питань захисту критичної інфраструктури, кіберзахисту та інформаційної безпеки, законодавства про віртуальні активи, нормативно-правових актів, вимог та/або рішень Національного банку України, прийнятих відповідно до статей 66 і 67 цього Закону, здійснення ризикової діяльності, що становить загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування до банків чи власників істотної участі у банках санкцій іноземними державами (крім держав, що здійснили або здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному в Законі України "Про оборону України") або міждержавними об`єднаннями, або міжнародними організаціями та/або застосування санкцій відповідно до Закону України "Про санкції", що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, невиконання та/або неналежного виконання рішень про застосування заходів впливу, передбачених цією статтею (крім штрафу), та/або з метою забезпечення стабільності банківської системи у зв`язку з позбавленням/обмеженням права особи, до якої застосовано санкції, розпоряджатися активами, законодавства про захист прав споживачів фінансових/платіжних послуг, у тому числі порушення встановлених законодавством вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки, законодавства про рекламу фінансових послуг та на платіжному ринку), Національний банк України має право застосувати заходи впливу адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози, до яких належать:
1) письмове застереження;
2) скликання загальних зборів учасників, ради банку, правління банку;
3) укладення письмової угоди з банком, за якою банк чи визначена угодою особа зобов`язується сплатити визначене грошове зобов`язання та/або вжити заходів для усунення та/або недопущення в подальшій діяльності порушень, поліпшення фінансового стану банку, підвищення ефективності функціонування системи управління ризиками тощо. За невиконання або неналежне виконання банком умов письмової угоди Національний банк України має право застосувати інші заходи впливу, передбачені цією частиною;
4) зупинення виплати дивідендів чи розподілу капіталу в будь-якій іншій формі;
5) обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій, у тому числі операцій із пов`язаними з банком особами;
6) заборона надання бланкових кредитів;
7) накладення штрафів на:
банк відповідно до положень, затверджених Правлінням Національного банку України, але у розмірі не більш як 1 відсоток суми зареєстрованого статутного капіталу.
Зазначене обмеження максимальної суми штрафу не застосовується у разі накладення на банк штрафу за порушення вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також штрафу за порушення вимог законодавства, що регулює діяльність на платіжному ринку. Максимальний розмір штрафу за порушення вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення не може перевищувати 7950 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Максимальний розмір штрафу за порушення вимог законодавства, що регулює діяльність на платіжному ринку (крім штрафу за порушення вимог законодавства про захист прав споживачів на платіжному ринку), не може перевищувати 5 відсотків обсягу операцій, проведених з порушенням вимог законодавства;
власників істотної участі у банку за невиконання прийнятих на себе зобов`язань про надання необхідної фінансової допомоги банку в рамках вжиття заходів з метою приведення діяльності проблемного банку у відповідність із вимогами законодавства у розмірі від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
особу, яка набула або збільшила істотну участь у банку з порушенням вимог статей 34, 34-1 цього Закону щодо порядку набуття або збільшення істотної участі у банку, в розмірі до 10 відсотків:
номінальної вартості придбаних акцій (паїв) банку, якщо особа набула або збільшила пряму істотну участь у банку;
номінальної вартості акцій (паїв), які належать акціонеру (учаснику) банку, через якого особа набула або збільшила істотну участь у банку, якщо особа набула або збільшила опосередковану істотну участь у банку.
Статтею 74 Закону № 2121-III встановлено, порядок застосування заходів впливу, встановлених статтею 73 цього Закону, визначається нормативно-правовими актами Національного банку України, чинними на момент прийняття рішення Національного банку України про застосування заходів впливу.
Розмір фінансових санкцій, що застосовуються до банків та інших юридичних осіб, нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк України, встановлюється законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України.
Заходи впливу, встановлені статтею 73 цього Закону, можуть бути застосовані Національним банком України протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.
Днем виявлення порушення є день складення Національним банком України документа, в якому зафіксовані обставини, що можуть бути підставою для застосування Національним банком України заходу впливу до банку або іншої особи, яка охоплюється наглядовою діяльністю Національного банку України. День складення Національним банком України такого документа є днем початку адміністративного провадження у відповідній адміністративній справі.
Заходи впливу до банків, філій іноземних банків за порушення вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення можуть бути застосовані Національним банком України протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.
Рішення Національного банку України про застосування заходу впливу у вигляді накладення штрафу за порушення законодавства, зазначеного у частині першій статті 73 цього Закону, є виконавчим документом та набирає законної сили з дня доведення його до відома особи у порядку, визначеному Національним банком України. У разі невиконання такого рішення у визначений Національним банком України строк воно передається Національним банком України до органів державної виконавчої служби для примусового виконання.
Інформація про застосовані Національним банком України до банків, філій іноземних банків заходи впливу за порушення вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, оприлюднюється шляхом розміщення на сторінці офіційного інтернет-представництва Національного банку України у встановленому законом та нормативно-правовими актами Національного банку України порядку.
Постановою Правління Національного банку України від 30.06.2020 № 90 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 04 квітня 2024 року № 37) затверджено Положення про порядок організації та здійснення нагляду у сфері фінансового моніторингу, валютного нагляду, нагляду у сфері реалізації спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) (Положення №90), яке розроблено відповідно до статті 7 Закону України “Про Національний банк України”, статті 63 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, статті 18 Закону України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення” (далі - Закон про запобігання), статті 11 Закону України “Про валюту і валютні операції”, статей 1, 4, 5 Закону України “Про санкції”, з метою встановлення порядку організації та здійснення Національним банком України (далі - Національний банк) нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (далі - фінансовий моніторинг), валютного нагляду, нагляду у сфері реалізації спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) (далі - санкційне законодавство).
Відповідно до пп. 1, 2 п. 2 Розділу І Положення №90 акт про результати безвиїзного нагляду (далі - акт) - офіційний документ, що складається та підписується уповноваженим працівником Національного банку за результатами безвиїзного нагляду відповідно до вимог розділу IV цього Положення;
безвиїзний нагляд - аналіз діяльності банку / установи з питань дотримання банком / установою вимог законодавства України, який проводиться на постійній основі з урахуванням ризик-орієнтованого підходу працівниками Національного банку без їх присутності за місцезнаходженням банку / установи.
Відповідно до п.85 Розділу IV Положення №90 працівник Національного банку в разі виявлення за результатами аналізу отриманих інформації, матеріалів, документів і пояснень (за наявності) порушень банком / установою вимог законодавства та/або фактів невиконання банком / установою рішень Національного банку про застосування заходів впливу до банку / установи, та/або фактів невиконання банком / установою письмової вимоги складає акт у формі електронного документа або в паперовій формі у двох примірниках, що підписується уповноваженим працівником Національного банку, який його склав.
Акт може підписуватися кількома працівниками Національного банку, які його склали.
Акт містить: 1) дату його складання; 2) найменування банку / установи, що перевірявся / перевірялася; 3) перелік інформації, на підставі якої здійснено безвиїзний нагляд; 4) інформацію про виявлені порушення банком / установою вимог законодавства та/або факти невиконання банком / установою рішень Національного банку про застосування заходів впливу до банку / установи, та/або факти невиконання банком / установою письмової вимоги; 5) інформацію, отриману Національним банком у встановленому законодавством України порядку, що стосується обставин, фактів і висновків, викладених в акті безвиїзного нагляду; 6) супровідну інформацію та рекомендації банку / установі (за потреби); 7) інформацію про факти перешкоджання проведенню безвиїзного нагляду (якщо такі були); 8) іншу інформацію стосовно безвиїзного нагляду (за потреби).
Відповідно до п.86 Розділу IV Положення №90 матеріалами безвиїзного нагляду є всі документи (їх копії та/або витяги з них) в електронній та в паперовій формі на визначених носіях надання такої інформації, письмові пояснення та інформація, що були надані банком / установою на запит Національного банку, дані відеоархіву, інші документи, складені / отримані Національним банком у встановленому законодавством України порядку, зроблені Національним банком копії документів із наданих банком / установою оригіналів документів, матеріали виїзної перевірки банку / установи.
Оскаржуване рішення від 20.10.2025 №24/1089-рк/БТ про накладання штрафу на Акціонерне товариство «РВС БАНК» прийнято відповідачем за результатами безвиїзного нагляду у зв`язку з порушенням позивачем частин першої та другої статті 7 Закону № 361-IX в частині неналежного виконання банком обов`язку застосовувати у своїй діяльності ризик-орієнтований підхід (1 випадок).
Вказане порушення деталізоване та описане в акті від 07.08.2025 №В/25-0014/97961/БТ про результати безвиїзного нагляду.
Щодо суті виявлених під час перевірки порушень, за які до позивача застосовано заходи впливу у вигляді штрафу, суд вважає необхідним вказати на таке.
Так, відповідно до пункту 53 частини першої статті 1 Закону № 361-IX ризик-орієнтований підхід - визначення (виявлення), оцінка (переоцінка) та розуміння ризиків легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, а також вжиття відповідних заходів щодо управління ризиками у спосіб та в обсязі, що забезпечують мінімізацію таких ризиків залежно від їх рівня.
Згідно з частиною першою та другою статті 7 Закону № 361-IX суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу.
Застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу.
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати оцінку/переоцінку ризиків, у тому числі притаманних його діяльності, документувати їх результати, а також підтримувати в актуальному стані інформацію щодо оцінки ризиків, притаманних його діяльності (ризик-профіль суб`єкта первинного фінансового моніторингу), та ризику своїх клієнтів таким чином, щоб бути здатним продемонструвати своє розуміння ризиків, що становлять для нього такі клієнти (ризик-профіль клієнтів).
Згідно з частиною третьою статті 7 Закону № 361-IX критерії ризиків визначаються суб`єктом первинного фінансового моніторингу самостійно з урахуванням критеріїв ризиків, встановлених відповідно:
Національним банком України - для суб`єктів первинного фінансового моніторингу, щодо яких Національний банк України відповідно до статті 18 цього Закону виконує функції державного регулювання і нагляду;
центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, - для інших суб`єктів первинного фінансового моніторингу.
При визначенні критеріїв ризиків суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен враховувати типологічні дослідження у сфері запобігання та протидії, підготовлені спеціально уповноваженим органом та оприлюднені ним на своєму веб-сайті, результати національної оцінки ризиків, а також рекомендації суб`єктів державного фінансового моніторингу (частина четверта статті 7 Закону № 361-IX).
Також, пунктами 17- 19 частини другої статті 8 Закону № 361-IX встановлено, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний
документувати заходи, вжиті з метою виконання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії шляхом створення (ведення) відповідних документів (у тому числі електронних), записів у такий спосіб, щоб сприяти працівникам суб`єкта первинного фінансового моніторингу, залученим до проведення первинного фінансового моніторингу, найбільш раціонально та ефективно виконувати свої обов`язки та бути здатним довести суб`єкту державного фінансового моніторингу, що рішення, прийняті з метою дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії, зокрема, щодо оцінки ризиків, здійснення належної перевірки, моніторингу та повідомлення про фінансові операції, що підлягають фінансовому моніторингу, ґрунтуються на змістовних фактах та результатах комплексного і належного аналізу;
зберігати (у спосіб, щоб оперативно надавати на запит відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, та в обсязі, достатньому для відновлення інформації щодо конкретних фінансових операцій, у тому числі у разі необхідності надання як докази у кримінальному провадженні) документи (у тому числі електронні), їх копії, записи, дані, інформацію щодо заходів, вжитих з метою виконання вимог у сфері запобігання та протидії, зокрема щодо здійснення належної перевірки клієнтів (у тому числі ідентифікації та верифікації представників клієнтів, встановлення їх повноважень), а також осіб, яким суб`єктом первинного фінансового моніторингу було відмовлено у встановленні ділових відносин та/або проведенні фінансових операцій, а також усі документи, що стосуються ділових відносин (проведення фінансової операції) з клієнтом (включаючи ділову, зокрема внутрішню, кореспонденцію, листування, звіти, запити, результати будь-якого аналізу під час здійснення належної перевірки клієнта), не менше п`яти років після припинення ділових відносин з клієнтом або завершення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтом.
Нормативно-правовим актом суб`єкта державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Закону виконує функції державного регулювання і нагляду за суб`єктом первинного фінансового моніторингу, можуть встановлюватися більш тривалі строки та додаткові вимоги до порядку зберігання документів;
забезпечувати доступ відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Закону виконують функції державного регулювання і нагляду за суб`єктами первинного фінансового моніторингу, та на обґрунтовані запити правоохоронних органів, вчинені в межах їх повноважень, до документів або інформації, що міститься в них, у повному обсязі відповідно до вимог закону. Отримання правоохоронними органами від банків документів або інформації, що становлять банківську таємницю, здійснюється в порядку та в обсязі, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність".
Аналогічні за своєї суттю норми містить і пункти Розділу IV Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затверджене постановою Правління Національного банку України 19.05.2020 № 65, (Положення №65), а саме:
34. Банк зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, що має бути пропорційним характеру та масштабу діяльності банку.
35. Ризик-орієнтований підхід має застосовуватися банком на безперервній основі та забезпечувати виявлення, ідентифікацію, оцінку всіх наявних та потенційних ризиків ВК/ФТ, притаманних діяльності банку (ризик-профілю банку) та його клієнтам, а також передбачати своєчасне розроблення заходів з управління ризиками ВК/ФТ, їх мінімізації.
36. Банк документує процес застосування ризик-орієнтованого підходу таким чином, щоб бути здатним продемонструвати його суть (зокрема те, у чому полягає різниця в підходах), прийняті банком рішення під час його застосування та обґрунтованість таких рішень.
45. Критерії ризиків визначаються банком самостійно з урахуванням критеріїв ризиків, установлених Національним банком у додатку 19 до цього Положення, типологічних досліджень СУО, результатів національної оцінки ризиків, а також рекомендацій Національного банку.
46. Банк визначає пріоритетність/значущість розроблених критеріїв ризику, враховуючи можливі наслідки/вплив таких ризиків, та встановлює їм відповідну питому вагу для здійснення подальшої оцінки рівня ризику.
47. Банк має право здійснити оцінку ризику ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) одночасно для групи клієнтів (один груповий ризик-профіль), виокремивши таких клієнтів у відповідні категорії на основі чітко визначених та зафіксованих у внутрішніх документах банку з питань ПВК/ФТ параметрів (зокрема соціального статусу, використання однакових видів послуг, загального обсягу фінансових операцій). Якщо ділові відносини (фінансова операція без встановлення ділових відносин) із клієнтом відповідають таким параметрам, банк присвоює таким діловим відносинам (фінансовій операції без встановлення ділових відносин) із клієнтом рівень ризику, встановлений для такого ризик-профілю. Банк надалі на постійній основі забезпечує контроль відповідності ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) із клієнтами, що виокремлені в окремий ризик-профіль відповідним параметрам такого ризик-профілю.
Отже законодавцем встановлений обов`язок банка, як суб`єкта первинного фінансового моніторингу, застосовувати ризик-орієнтований підхід у своїй діяльності, враховуючи відповідні критерії ризику, які визначаються банком самостійно, поряд з цим, з урахуванням критеріїв ризиків, встановлених Національним банком України.
З огляду на акт про результати безвиїзного нагляду, згідно з інформацією, наданою банком на запити національного банку України, були чинні наступні внутрішні документи з питань ПВК/ФТ:
- Програма управління ризиком фінансового моніторингу АТ «РВС БАНК», затверджена Рішенням Правління АТ «РВС БАНК» від27.03.2024, Протокол №29/24;
- Програма управління ризиком фінансового моніторингу АТ «РВС БАНК», затверджена Рішенням Правління АТ «РВС БАНК» від 14.11.2024 Протокол №90/24;
- Програма належної перевірки клієнтів АТ «РВС БАНК», затверджена Рішенням Правління АТ «РВС БАНК» (протокол №29/24 від 27.03.2024);
- Програма належної перевірки клієнтів АТ «РВС БАНК», затверджена Рішенням Правління АТ «РВС БАНК» (протокол №87/24 від 07.11.2024);
- Програма належної перевірки клієнтів АТ «РВС БАНК», затверджена Рішенням Правління АТ «РВС БАНК» (протокол №87/24 від 07.11.2024), зі змінами затвердженими рішенням Правління АТ «РВС БАНК» від 03.12.2024, протокол №94/24.
Так, як зазначає відповідач, серед невиявлених Банком критеріїв ризику, які притаманні ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ», що вказані у Рішенні та детально описані в Акті від 07.08.2025, є, наприклад, наведені у пункті 5 розділу І додатка 19 до Положення № 65, в Додатку 15 до Програми НПК від 07.11.2024 та в Додатку 1 до Програми управління ризиками від 14.11.2024 такі критерії ризику ВК/ФТ, що можуть свідчити про те, що клієнт є компанією-оболонкою, зокрема:
13301 - Юридична особа не має (у власності або користуванні) виробничих потужностей/торговельно-складських приміщень, інших активів, необхідних для ведення задекларованої господарської діяльності, або обсяги господарської діяльності неспівставні з обсягами наявних активів, притаманний діловим відносинам з Клієнтом, зокрема станом на 10.10.2024, 19.12.2024, 02.01.2025, 07.02.2025 з оцінкою 4 бали),
13303 - кількість працівників (у тому числі таких, що працюють за цивільноправовими угодами, зокрема договорами підряду) юридичної особи не відповідає виду та обсягам її діяльності (притаманний діловим відносинам з Клієнтом, зокрема станом на 10.10.2024, 19.12.2024, 02.01.2025, 07.02.2025 з оцінкою 4 бали).
Відповідач також зазначає, що у додатку 1а до Програми управління ризиками від 14.11.2024 Банком наведено описи заходів мінімізації ризику, зокрема: «Захід для критерія ризику 13301 - Отримання від клієнта листа-пояснення щодо здійснення задекларованої господарської діяльності з зазначенням видів діяльності, наявність виробничих потужностей / устаткувань, торгівельно-складських приміщень, інших активів, наявність офісів, що необхідні для ведення задекларованої господарської діяльності, копій договорів оренди/найму та/або документи, що підтверджують право власності на нерухоме/ рухоме майно /інформацію/документи про фактичне місце ведення господарської діяльності юридичної особи / копій виписок чи платіжних документів про сплату орендних та комунальних платежів тощо)»;
«Захід для критерія ризику 13303 - Отримати від клієнта лист пояснення/ копії угод, договорів/ довідок щодо кількості працівників (у тому числі таких, що працюють за цивільно-правовими угодами, зокрема, договорами підряду) юридичної особи, які мають можливості здійснювати зазначені види та обсяги діяльності, тощо)».
Разом з тим, за результатами аналізу документів та інформації, які надані Банком, в т. ч. наявні у справі Клієнта, безвиїзним наглядом виявлено, що, зокрема станом на 10.10.2024, 19.12.2024, 02.01.2025, 07.02.2025 у Банку відсутні документально підтверджені інформація/документи/листи-пояснення щодо наявності у Клієнта виробничих потужностей, відповідного обладнання, складських приміщень, достатньої кількості персоналу з відповідними знаннями, навичками для виконання вказаних держзамовлень, для підтвердження реальної спроможності Клієнта забезпечити виготовлення БпАК/БпЛА у значних обсягах, згідно з наданими Клієнтом до Банку договором від 07.10.2024 № 620-1710/3.2/Д25, укладеним з ДЗ Держспецзв`язку, та договором від 11.11.2024 № 22/3-662-VDK-24, укладеним з ДП «Агенція оборонних закупівель», та пояснення, копії угод, договорів/ довідок щодо кількості працівників (у тому числі таких, що працюють за цивільно-правовими угодами, зокрема, договорами підряду) юридичної особи, які мають можливості здійснювати зазначені види та обсяги діяльності, тощо.
Суд акцентує, позивачем фактично не заперечуються встановлені під час безвиїзного нагляду обставини, обґрунтовуючи протиправність прийнятого рішення, позивач посилається на відсутність в оскаржуваному рішенні висновків про наявність ознак провадження банком ризикової діяльності, що становить загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку не відповідає дійсності та відсутність обґрунтування адекватності застосування відповідного заходу впливу.
Надаючи правову оцінку таким твердженням позивача, суд враховує таке.
Як зазначалось вище, відповідно до абзацу 1 статті 73 Закону № 2121-III у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об`єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського, валютного законодавства, законодавства, що регулює діяльність на платіжному ринку, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, законодавства з питань захисту критичної інфраструктури, кіберзахисту та інформаційної безпеки, законодавства про віртуальні активи, нормативно-правових актів, вимог та/або рішень Національного банку України, прийнятих відповідно до статей 66 і 67 цього Закону, здійснення ризикової діяльності, що становить загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування до банків чи власників істотної участі у банках санкцій іноземними державами (крім держав, що здійснили або здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному в Законі України "Про оборону України") або міждержавними об`єднаннями, або міжнародними організаціями та/або застосування санкцій відповідно до Закону України "Про санкції", що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, невиконання та/або неналежного виконання рішень про застосування заходів впливу, передбачених цією статтею (крім штрафу), та/або з метою забезпечення стабільності банківської системи у зв`язку з позбавленням/обмеженням права особи, до якої застосовано санкції, розпоряджатися активами, законодавства про захист прав споживачів фінансових/платіжних послуг, у тому числі порушення встановлених законодавством вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки, законодавства про рекламу фінансових послуг та на платіжному ринку), Національний банк України має право застосувати заходи впливу адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози.
Згідно з пунктом 7.1 глави 7 розділу ІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України 17.08.2012 № 346, Національний банк має право накладати штрафи в разі встановлення факту здійснення ризикової діяльності або в разі, зокрема, порушення вимог законодавства з питань фінансового моніторингу.
З системного аналізу викладеного висновується, що здійснення банком ризикової діяльності виокремлене як самостійне порушення.
Натомість, на позивача накладено штраф відповідно до оскаржуваного рішення саме за неналежне виконання баком обов`язків, встановлених законодавством у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (неналежне виконання баком обов`язку застосовувати у своїй діяльності ризик-орієнтований підхід), що помилково ототожнюється позивачем зі здійсненням ризикової діяльності, відтак, суд відхиляє посилання позивача на відсутність в оскаржуваному рішенні висновків про наявність ознак провадження банком ризикової діяльності.
Також, суд враховує, у Рішенні виявлене під час безвиїзного нагляду порушення Банком вимог частин першої та другої статті 7 Закону №361-IX, в частині неналежного виконанням Банком обов`язку застосовувати у своїй діяльності ризик-орієнтований підхід описано тільки щодо одного клієнта ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ», що відповідає кількості цього порушення, наведеній в Акті від 07.08.2025 (1 випадок).
Щодо адекватності застосованого заходу впливу до Банку, відповідно до вимог статті 73 Закону про банки, підпункту 4 пункту 7.21 глави 7 розділу ІІ Положення № 346 штраф за порушення банками вимог законодавства з питань фінансового моніторингу, а саме за неналежне виконання банком обов`язку застосовувати у своїй діяльності ризик-орієнтованого підходу, накладається на банк у розмірі не більше ніж 50 000 000,00 гривень.
Згідно з оскаржуваним рішенням на Банк накладено штраф у сумі 3 800 000, 00 грн, що є меншою сумою штрафу за максимально можливий розмір за відповідне порушення.
У той же час, відповідно до статті 67 Закону №  2121-III при здійсненні банківського нагляду та нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення Національний банк України має право застосовувати професійне судження, також статтею 73 Закону №  2121-III установлено, прийняття рішення щодо застосування конкретного заходу впливу із переліку заходів впливу, визначених частиною першою цієї статті, є виключною компетенцією Національного банку України, визначеною законом.
Отже, Національний банк відповідно до законодавства наділений виключними повноваженнями самостійно визначати вид застосованого заходу впливу виявленим порушенням, оскільки саме Національний банк як суб`єкт владних повноважень наділений правом та має об`єктивні можливості безпосередньо оцінювати показники діяльності піднаглядних Національному банку осіб.
При цьому, такі заходи впливу, які вживає Національний банк, не вибувають з під судового контролю адміністративних судів, однак здійснюючи такий контроль за реалізацією дискреційних повноважень, суд, з`ясовуючи питання відповідності такого рішення критеріям, визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, повинен перевірити, чи не є викладені у такому рішенні висновки щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів, чи не було допущено свавільного втручання у права і свободи особи, чи не носила надана органові дискреція характеру необмеженої влади, чи не вийшов він за межі дискреційного повноваження з урахуванням закону та мети, з якою таке повноваження надано.
Аналіз змісту оспорюваного рішення про накладення на Акціонерне товариство «РВС Банк» штрафу в розмірі 3 800 000 (три мільйони вісімсот тисяч гривень) за зазначене у цьому рішенні порушення вимог частини першої та другої статті 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», у взаємозв`язку із нормативним регулюванням спірних правовідносин та обставин справи, дозволяє дійти до висновку, що оскаржуване рішення від 20.10.2025 року №24/1089 – рк/БТ прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України та законами України, з використанням повноваження відповідно до мети, з якою це повноваження надано, не суперечать вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Окремо суд вважає за необхідне означити, що 05.01.2026 щодо Публічного акціонерного товариства «РВС БАНК» розпочато процедуру ліквідації відповідно до рішення Правління Національного банку України від 30.12.2025 №488 – рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РВС БАНК», рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.12.2025 №1270 «Про початок процедури ліквідації АТ «РВС БАНК» та делегування повноважень ліквідатору банку». Призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням повноважень ліквідатора АТ «РВС БАНК» згідно зазначеного рішення ФГВФО.
Відповідно до ст.3 Закону України про систему гарантування вкладів фізичних осіб визначається правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема, зазначається, що фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.
Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, у тому числі рахунки умовного зберігання (ескроу), а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - банках України.
Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.
Фонд має печатки із зображенням Державного герба України із своїм найменуванням, веде облік і звітність відповідно до законодавства.
У своїй діяльності Фонд керується Конституцією України та законодавством України.
Місцезнаходження Фонду - місто Київ.
Органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень. Взаємодія Фонду з Національним банком України та органами державної влади здійснюється в межах, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.
Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.
Реорганізація та ліквідація Фонду здійснюються на підставі окремого закону. У разі реорганізації або ліквідації Фонду активи Фонду передаються одній або кільком неприбутковим організаціям, до повноважень яких належить гарантування вкладів фізичних осіб, або зараховуються до доходу державного бюджету у разі припинення Фонду як юридичної особи.
Відповідно до ст.4 наведеного Закону визначено наступні завдання та функції Фонду.
Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснення ліквідації банків.
На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: 
1) веде реєстр учасників Фонду;
2) акумулює кошти, отримані з джерел, визначених статтею 19 цього Закону здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування зборів кожним учасником Фонду;
3) інвестує кошти Фонду в державні цінні папери України та облігації міжнародних фінансових організацій, що розміщуються на території України;
3-1) здійснює емісію корпоративних облігацій у порядку та за напрямами залучення коштів, визначеними цим Законом, і видачу векселів у випадках, передбачених законом про Державний бюджет України на відповідний рік;
4) здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом;
5) здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб;
6) бере участь в інспекційних перевірках проблемних банків за пропозицією Національного банку України;
7) застосовує до банків заходи реагування;
8) здійснює заходи щодо: підготовки до запровадження процедури виведення банку з ринку, у тому числі організаційні заходи щодо проведення відкритого конкурсу та визначення найменш витратного способу виведення банку з ринку; проведення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, у тому числі шляхом виконання плану врегулювання, здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банку;
9) здійснює перевірки банків відповідно до цього Закону;
10) надає фінансову підтримку банку відповідно до цього Закону;
11) здійснює аналіз фінансового стану банків з метою виявлення ризиків у їхній діяльності та прогнозування потенційних витрат Фонду на виведення неплатоспроможних банків з ринку та відшкодування коштів вкладникам;
12-1) звертається з відповідними запитами до клієнтів, вкладників та інших кредиторів банку в порядку, встановленому Фондом;
13) здійснює заходи щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону;
14) вивчає та аналізує тенденції розвитку ринку ресурсів, залучених від вкладників учасниками Фонду.
3. Фонд здійснює інші функції в межах своїх повноважень, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.
Відповідно до ст. 5 вказаного Закону визначено підзвітність Фонду та встановлено, що Фонд підзвітний Верховній Раді України, Кабінету Міністрів України та Національному банку України.
Підзвітність Фонду означає: 1) делегування та відкликання Кабінетом Міністрів України свого представника в адміністративну раду Фонду; 2) делегування та відкликання Національним банком України своїх представників в адміністративну раду Фонду; 3) делегування та відкликання Верховною Радою України свого представника в адміністративну раду Фонду.
Фонд до 1 липня наступного за звітним року подає Верховній Раді України, Кабінету Міністрів України і Національному банку України річний звіт разом з аудиторським висновком.
Відповідно до ст.37 вказаного Закону визначено повноваження Фонду, та зазначено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй всіх або частини повноважень Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій. Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду не має права обмежувати або припиняти здійснення:
а) банком операцій у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 54-1 цього Закону;
б) операцій, спрямованих на виконання нетто-зобов`язання, визначеного відповідно до статті 54-1 цього Закону, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, переданий банком на виконання зобов`язань за такою угодою;
4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;
5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;
6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та/або будь-яких інших осіб стосовно банку та визнання банку потерпілим, а також заявляти від імені та в інтересах банку цивільні позови про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної банку;
7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством;
8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду;
9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов`язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю;
10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі;
11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та правил Фонду.
3. Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.
Уповноважена особа Фонду має право:
1) призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов`язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю;
2) здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом.
На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов`язкові до виконання працівниками банку; 3) звітує за результатами здійснення тимчасової адміністрації банку перед виконавчою дирекцією Фонду.
5. Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень зобов`язаний подавати до Кредитного реєстру Національного банку України інформацію в порядку та обсягах, визначених статтею 67-1 Закону України "Про банки і банківську діяльність", про кредитні операції банків, щодо яких Національним банком України прийнято рішення про віднесення їх до категорії неплатоспроможних або про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію, та на постійній основі оновлювати її, а також оновлювати на постійній основі інформацію щодо погашення боргу позичальника, яка міститься у бюро кредитних історій, до якого раніше передавалася інформація банком (за наявності підтвердження такої передачі.
Відповідно до ст.55 наведеного Закону визначаються умови співпраці та координації діяльності між Фондом та Національним банком України, зокрема, вказується наступне.
Фонд та Національний банк України співпрацюють з метою забезпечення стабільності банківської системи України і захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків. З цією метою Фонд і Національний банк України укладають договір про співпрацю, який передбачає засади співробітництва цих установ у процесі регулювання і нагляду за діяльністю банків, застосування до них заходів впливу, інспекційних перевірок банків, здійснення заходів з виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Фонд та Національний банк України своєчасно повідомляють один одному про будь-які спостереження та висновки щодо діяльності банків, які є необхідними для виконання покладених на них обов`язків. Національний банк України має протягом 10 днів з дня отримання відповідної інформації від Фонду надати Фонду перелік заходів, які планує вжити Національний банк України до банку, щодо якого виявлені ризики за результатами його діяльності.
Фонд та Національний банк України мають право на отримання документів та інформації з питань, що належать до їх компетенції.
Директор - розпорядник Фонду або особа, яка його заміщує, має бути запрошений на засідання Правління Національного банку України, на якому обговорюються питання здійснення нагляду за діяльністю банків та/або застосування до них заходів впливу. Директор - розпорядник Фонду або особа, яка його заміщує, обов`язково запрошується на засідання Правління Національного банку України, на якому обговорюється питання щодо віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
Фонд та Національний банк України з метою співпраці та координації своєї діяльності проводять оперативні наради не рідше одного разу на квартал або частіше на вимогу одного з керівників цих органів.
Фонд та Національний банк України мають право порушувати питання про необхідність внесення змін до нормативно-правових актів один одного.
Відповідно до ст.56 вказаного Закону визначається порядок надання інформації для Фонду, а саме, Фонд має право отримувати від Національного банку України та органів виконавчої влади документи та інформацію, необхідну для виконання Фондом функцій, передбачених цим Законом.
Національний банк України наступного дня після ухвалення відповідного рішення або отримання інформації інформує Фонд про: 1) внесення відомостей до Державного реєстру банків, надання або відкликання банківської ліцензії; 2) застосування до банку заходів впливу; 3) рішення про віднесення банку до категорії проблемних або неплатоспроможних; 4) результати інспекційної перевірки проблемного банку та надає копії звітів інспекційних перевірок такого банку за останні 12 місяців; 5) результати виконання проблемним банком заходів з фінансового оздоровлення.
Національний банк України щомісяця надає Фонду інформацію про діяльність та фінансовий стан банків, передбачену договором про співпрацю.
Національний банк України на запит Фонду надає документи та інформацію, у тому числі отриману під час проведення банківського нагляду, про операції банку, стан його ліквідності, платоспроможності, прибутковості, а також інші документи та інформацію, необхідні для виконання Фондом функцій, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.57 визначається порядок надання інформації для Національного банку України та інших державних органів, вказується, що Фонд надає Національному банку України у триденний строк після ухвалення відповідного рішення інформацію про:
1) порушення банком вимог, встановлених цим Законом, правилами Фонду та законодавством України;
2) результати перевірки банку Фондом;
3) запровадження тимчасової адміністрації або ліквідації банку;
4) затвердження плану врегулювання;
5) виконання плану врегулювання в цілому та окремих його етапів, включаючи створення перехідного банку, продаж неплатоспроможного банку або перехідного банку інвестору, передачу активів і зобов`язань неплатоспроможного банку приймаючому банку;
6) припинення тимчасової адміністрації банку та закінчення ліквідації банку;
7) ризики, виявлені у діяльності банків.
Фонд зобов`язаний своєчасно надавати Національному банку України будь-які виявлені Фондом відомості та інформацію, що засвідчують порушення банками вимог законодавства України.
Фонд щокварталу та на першу вимогу Національного банку України надає інформацію про стан здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку.
Фонд надає Національному банку України інформацію та інші документи у строки та порядку, передбачені цим Законом.
Фонд та/або уповноважена особа Фонду подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, інформацію у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".
Фонд надає на запит (вимогу, рішення) Національного антикорупційного бюро інформацію, що містить банківську таємницю.
З матеріалів справи вбачається, підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугував факти виявлення відповідачем порушення з боку позивача вимог частини першої та другої статті 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», детально зазначені вище.
Як встановлено судом, наявність факту вказаного порушення позивачем не спростовано.
При цьому суд критично ставиться до пояснень, наданих уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в обґрунтування заявленого позову щодо необхідності поповнення ліквідаційної маси Акціонерного товариства «РВС Банк» в розмірі сплаченого останнім штрафу, а саме - 3 800 000 (трьох мільйонів восьмиста тисяч гривень) за рахунок скасування оскаржуваного Рішення Національного банку України від 20.10.2025 року №24/1089 – рк/БТ «Про накладення на Акціонерне товариство «РВС БАНК» штрафу в розмірі 3 800 000 (три мільйони вісімсот тисяч гривень) за зазначене у цьому рішенні порушення вимог частини першої та другої статті 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», оскільки жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.73 – 76 КАС України позивачем не доведено відсутність вказаного вище порушення з боку Акціонерного товариства «РВС Банк».
Ба більше, зазначена позиція позивача в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прямо суперечить наведеним вище нормам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та виглядає суперечливою і непереконливою в контексті взаємодії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України, в межах, визначених вказаним Законом та наведених вище.
Отже, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи та доводи сторін у сукупності, суд вважає вимоги Акціонерного товариства «РВС БАНК» про визнання протиправним та скасування Рішення Національного банку України від 20.10.2025 року №24/1089 – рк/БТ «Про накладення на Акціонерне товариство «РВС Банк» штрафу в розмірі 3 800 000 (три мільйони вісімсот тисяч гривень) за зазначене у цьому рішенні порушення вимог частини першої та другої статті 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 73 – 76 КАС України, а тому, у задоволенні позову слід відмовити.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судові витрати підлягають відшкодуванню стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, лише при задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255, 264 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «РВС БАНК» відмовити повністю.
2. Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий суддя Жукова Є.О.

Судді Діска А.Б.

Кочанова П.В.