Справа № 346/2224/26
Провадження № 2/346/2339/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

03 вересня 2026 р. | м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючої - судді Третьякової І.В.
за участю секретаря - Гжибовського А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
01 травня 2026 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» звернулося до суду з позовом, в якому зазначило, що 09.09.2025р. з ОСОБА_1 в електронній формі був укладений Договір №547993-КС-003 про надання кредиту, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст.. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». За його умовами позивач, як кредитодавець, надає відповідачу, як позичальнику, кредит у розмірі 13000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил надання грошових кошів у кредит. Згідно умов договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування кредитом. Протягом строку користування кредитом, процентна ставка нараховується на залишок заборгованості за кредитом, наявний на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Взяті на себе зобов`язання позивач виконав надавши ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 13000,00 грн. шляхом їхнього перерахування на банківську карту позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про видачу коштів. В свою чергу відповідач свої зобов`язання по укладеному договору належним чином не виконував, кошти на погашення кредитної заборгованості в повному обсязі не сплачував, внаслідок чого, станом на 07.04.2026р. виникла заборгованість в розмірі 30204,20 грн., з яких: 10328,00 грн. – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 11742,36 грн. – сума прострочених платежів по відсотках, 6500,00 грн. – сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ та 1633,84 грн. – сума прострочених платежів за комісією. За вказаних обставин та зважаючи на те, що в добровільному порядку ОСОБА_1 жодних дій щодо погашення кредитної заборгованості не вчиняє, позивач просив захистити його права, як кредитора та стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу, а також понесені судові витрати на сплату судового збору. 
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 05.05.2026р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження, призначено перше судове засідання з викликом сторін. Витребувано у АТ «ОТП Банк» докази, які б підтверджували/спростовували факт випуску банківської карти № НОМЕР_1 та відкриття банківського рахунку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської карти № НОМЕР_1 за період з 09.09.2025 року по 24.02.2026 року. 
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача ОСОБА_2 , яка в прохальній частині позовної заяви, просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач  ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово не з`являвся, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. 
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. 
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого представник позивача не заперечував. 
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, давши оцінку представленим доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 09 вересня 2025 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» в особі директора Гайворонської М.М. з однієї сторони та  ОСОБА_1 , з іншої сторони, уклали Договір про надання кредиту №547993-КС-003 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». 
Підписання договору відповідачем було здійснено електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7118. 
За умовами договору, передбаченими п.2.1-2.5 слідує, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 13000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» та цим договором про надання кредиту. Строк кредиту становить 24 тижні. 
Стандартна процентна ставка фіксована та в день становить 1%, є незмінною протягом усього строку договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. 
Комісія за надання кредиту 2600,00 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору.
Відповідно до п. 2.7-2.11 договору, загальний розмір наданого кредиту – 13000,00 грн. Строк дії договору до 24.02.2026 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 32087,96 грн. Загальні витрати за Кредитом: 19087,96 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: Шість тисяч дев?ятсот тридцять дев?ять процентів.
Дата видачі кредиту 09.09.2025р. Дата повернення кредиту 24.02.2026р. (п. 2.13-2.14)
Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення Договору надати Позичальнику Кредит в сумі вказаній в п. 2.1. Договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений розділі 12 Договору
Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, 09.09.2025р. було здійснено успішний переказ грошових коштів в сумі 13000,00 грн. на рахунок отримувача  ОСОБА_1 на номер платіжної картки НОМЕР_3 згідно умов кредитного договору №547993-КС-003. 
Вказані відомості узгоджуються з інформацією, яка була надана АТ «ОПТ Банк» на виконання ухвали суду від 05.05.2026р. про витребування доказів. 
Так, з листа АТ «ОТП Банк» від 24.07.2026р. вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку було відкрито банківський рахунок до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_4 . Випискою по даному рахунку підтверджується зарахування коштів 09.09.2025 року в сумі 13000,00 грн.
Відтак, вказані обставини в сукупності підтверджують належне виконання позивачем зобов`язань за умовами укладеного договору.
Згідно п. 4.2.2 договору вбачається погоджений сторонами графік платежів, за яким повернення кредиту, сплата процентів та комісії розрахована на 12 платежів, а загальна сукупна вартість кредиту, за умови своєчасної та повної оплати, становить 31880,68 грн., з яких: 13000,00 грн. – сума кредиту, 16280,68 грн. – відсотки та 2600,00 грн. – комісія. 
Як слідує з розрахунку заборгованості за кредитом, протягом строку кредитування позичальником було сплачено грошові кошти в загальній сумі 9867,04 грн. З вказаного слідує, що  ОСОБА_1 в обумовлені в договорі строки кредитні кошти в повному обсязі не повернув, нараховані йому відсотки та комісію не сплатив. 
Таким чином, позивачем було доведено, що умови укладеного з  ОСОБА_1 кредитного договору щодо своєчасно та повного повернення кредитних коштів та сплати відсотків, позичальником, відповідно до графіку платежів, виконані не були, що призвело до виникнення в нього заборгованості, розмір якої, згідно наданого розрахунку, станом на 07.04.2026р. складає 30204,20 грн. та складається з: 10328,00 грн. – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 11742,36 грн. – сума прострочених платежів по відсотках, 6500,00 грн. – сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ та 1633,84 грн. – сума прострочених платежів за комісією.
Згідно ст.. 626 ЦК України, договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Частиною 1 ст. 1054, 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст. 1054 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Згідно ст.. 4, 5 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою зокрема вважається послуга з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. 
Статтею 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору.
Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі:
1) у паперовому вигляді;
2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг";
3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги;
4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України.
Отже, укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.
При цьому, судом, згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. 
Таким чином, судом в даній справі було встановлено, що ОСОБА_1 з фінансовою установою ТОВ «БІЗПОЗИКА» було укладено електронний договір, за яким відповідачем було отримано фінансові послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Взявши на себе обов`язок з повернення кредитних коштів, сплати процентів за їхнє використання та комісії, ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. 
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості.
Відтак, за даних обставин, суд вважає, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від ОСОБА_1 , як позичальника, повернення суми кредиту, що залишилась та сплати належних йому процентів і комісії. В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «БІЗПОЗИКА» в цій частині є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18.
Разом з тим, відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IXта набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, встановлено, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Схожі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вказані вимоги закону, а також те, що позивачем порушується питання про стягнення заборгованості по відсотках в сумі 6500,00 грн. відповідно до ст. 625 ЦКУ, які, згідно наданого розрахунку, були нараховані з жовтня по листопад 2025р., тобто після запровадження в Україні воєнного стану, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, на користь ТОВ «БІЗПОЗИКА» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2076 грн. 67 коп., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (78%)
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 526-530, 625, 626, 638, 1048-1049, 1054-1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою:АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (Код ЄДРПОУ 41084239, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 оф. 411) заборгованість за Договором про надання кредиту №547993-КС-003 від 09.09.2025р. в розмірі 23704 (двадцять три тисячі сімсот чотири ) грн. 20 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2067 (дві тисячі сімдесят шість) грн. 67 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 03.09.2026 року.

Суддя: | Третьякова І. В.