Справа № 303/4673/26

П О С Т А Н О В А
Іменем України

20 серпня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Шевчука В.В.
суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А., 
з участю секретаря Авдєєвої К.Т.,
представника апелянта Сочки В.І.
представника позивача Мельник П.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Резиденс 30» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 червня 2026 року (суддя Курах Л.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Резиденс 30», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Ришкович Оксана Василівна, державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Шкріба Сергій Володимирович, державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Шестак Ольга Михайлівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним рішень, скасування державної реєстрації права власності, припинення речового права,

в с т а н о в и в:
В травні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом. Разом з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 2110400000:01:004:0655, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3335505821104.
На обґрунтування поданої заяви представник позивача посилався на те, що позивач є співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 . Ухвалою Мукачівського місьрайонного суду Закарпатської області від 06.08.2018 року у справі № 303/4434/18 накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 210400000:01:004:0414, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку. Арешт ділянки до сьогодні не скасований.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2019 року у справі № 303/4434/18, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року вирішено: визнати недійсним пункт 18 Додатку 1 до рішення 30 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання від 31.08.2017 року № 760 "Про передачу земельної ділянки у приватну власність" в частині затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки щодо передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № 2110400000:01:004:0414. Вказане рішення набуло законної сили 24.11.2021 року.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.04.2023 року у справі № 303/5666/22 визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 (кадастровий номер 2110400000:01:004:0414, посвідчений 11.09.2017 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Овчинніковою І.В. і зареєстрований у реєстрі за № 439. Припинено речове право ОСОБА_2 на цю земельну ділянку.
Всупереч згаданому вище, ОСОБА_2 відчужила земельну ділянку, що їй не належить, за наявності не скасованої ухвали про забезпечення позову. Так, 04.11.2025 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Парк Резиденс 30» укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 2110400000:01:004:0414, посвідчений приватним нотаріусом Ришкович О.В.
Передувало вказаній нотаріальній дії рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Шкріба С.В. № 81387358 від 17.10.2025 року про припинення обтяження земельної ділянки з кадастровий номер 210400000:01:004:0414, нібито на підставі рішення суду, проте таке рішення не скасовувало забезпечення позову.
18.05.2026 року відповідачем ТОВ «Парк Резиденс 30» об`єднано земельну ділянку з кадастровий номер 2110400000:01:004:0414 зі своєю іншою земельною ділянкою з кадастровим номером 2110400000:01:004:0655, у зв`язку з чим належна позивачу ділянка припинена як об`єкт нерухомого майна. Зазначене здійснене на підставі рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Шестак Ольги Михайлівни № 84915806 від 20.05.2026 року.
Посилаючись на вказані обставини, представник просив суд накласти арешт на вказану земельну ділянку.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 червня 2026 року заяву задоволено, накладено арешту на земельну ділянку кадастровий номер 2110400000:01:004:0655, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3335505821104.
Суд зазначив, що до спірної земельної ділянки раніше вже застосовувалися заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту. Однак після скасування державним реєстратором відповідного запису про обтяження було здійснено відчуження земельної ділянки на користь ТОВ «Парк Резиденс 30».
Після набуття права власності ТОВ «Парк Резиденс 30» здійснило подальші юридично значимі дії щодо спірного майна, а саме об`єднало спірну земельну ділянку з іншою земельною ділянкою, внаслідок чого було сформовано новий об`єкт нерухомого майна з кадастровим номером 2110400000:01:004:0655, тоді як первісна земельна ділянка припинила існування як самостійний об`єкт цивільних прав.
Суд вважав, що наведені обставини мають істотне значення для вирішення питання про забезпечення позову, оскільки свідчать про активне здійснення власником правомочностей щодо розпорядження спірним майном.
За таких обставин доводи заявника про існування ризику подальшого відчуження, поділу, об`єднання або вчинення інших реєстраційних дій щодо земельної ділянки є обґрунтованими та підтверджуються вже вчиненими діями щодо спірного майна.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Парк Резиденс 30» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Апелянт вказує, що ОСОБА_1 не довела співмірність заходів забезпечення позову із межами позовних вимог, оскільки спірної земельної ділянки, як об`єкта права вже не існує, а нова земельна ділянка у 11 разів більша за попередню. Забезпечення позову фактично заблокує господарську діяльність підприємства, оскільки дана територія згідно містобудівної документації передана для будівництва багатоквартирного будинку.
Апелянт вказує, що укладенню 04.11.2025 року договору купівлі-продажу між ОСОБА_4 та TOB «Парк Резиденс 30» передувало отримання приватним нотаріусом в порядку ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат» відомостей з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, у якому жодних обтяжень щодо земельної ділянки зареєстровано не було, як і не було проведено державної реєстрації припинення речового права ОСОБА_4 на таку земельну ділянку відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25.04.2023 року у справі № 303/5666/22. Тому TOB «Парк Резиденс 30» є добросовісним у розумінні ч. 1 ст. 388 ЦК України набувачем земельної ділянки.
В подальшому, на замовлення TOB «Парк Резиденс 30» 07.05.2026 року, тобто до моменту звернення 15.05.2026 року та 18.05.2026 року ОСОБА_1 з заявами про забезпечення позову до пред`явлення позову було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Таким чином, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 2110400000:01:004:0414 разом з іншими земельними ділянками у одну земельну ділянку з кадастровим номером 2110400000:01:004:0655 зумовлене виключно реалізацією TOB «Парк Резиденс 30» визначених ст. 79-1 ЗК України правомочностей власника і жодним чином не доводить наявність ризиків подальшого відчуження, поділу, об`єднання земельної ділянки.
З позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 є співвласником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та вважає, що «власникам будинку належить земельна ділянка орієнтовною площею 0,1645 га, що необхідна для обслуговування їх будинків», у зв`язку з цим оспорює договір купівлі-продажу від 04.11.2025 року, предметом якого була, зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером 2110400000:01:004:0414 площею 0,1 га.
В той же час, у заяві про забезпечення позову позивачка просила накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 2110400000:01:004:0655 площею 1,1386 га. Таким чином накладення арешту на всю земельну ділянку є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.
Більше того, ні з позовної заяви, ні з заяви про забезпечення позову взагалі не вбачається про існування накладання земельної ділянки з кадастровим номером 2110400000:01:004:0414 з земельною ділянкою буд. АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене, просять спірну ухвалу скасувати і у забезпеченні позову відмовити.
В судовому засіданні представника TOB «Парк Резиденс 30» апеляційні вимоги підтримав з підстав викладених у апеляційній скарзі.
Представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а спірну ухвалу залишити без змін. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості відновлення порушеного права позивача у разі задоволення позову. Крім того зазначає, що відповідач ОСОБА_2 , не маючи законних підстав, протиправно відчужила земельну ділянку з кадастровим номером 2110400000:01:004:0414 для TOB «Парк Резиденс 30».
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).
У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) звернула увагу на те, що під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що незважаючи на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.04.2023 про припинення речового права ОСОБА_2 на земельну ділянку АДРЕСА_2 (кадастровий номер 2110400000:01:004:0414 площею 0,1 га), остання, на підставі договору купівлі-продажу, 04.11.2025 відчужила дану земельну ділянку TOB «Парк Резиденс 30», яке 07.05.2026 дану земельну ділянку об`єднало із іншими земельними ділянками в результаті чого сформовано нову земельну ділянку з кадастровим номером 2110400000:01:004:0655.
ОСОБА_1 є співвласником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та претендує на дану земельну ділянку для обслуговування їх будинку.
У зв`язку з цим оспорює договір купівлі-продажу від 04.11.2025 року, предметом якого була, зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером 2110400000:01:004:0414 площею 0,1 га.
Разом із тим, у заяві про забезпечення позову позивачка просила накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 2110400000:01:004:0655 площею 1,1386 га, що в 11 разів більша за земельну ділянку із кадастровим номером 2110400000:01:004:0414.
Крім того, рішенням Мукачівської міської ради від 26.03.2026 №2963/36-26 затверджено зміни до містобудівної документації «Детальний план території земельної ділянки по АДРЕСА_3 », якими передбачено використання території за вказаною адресою площею 1,1386 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. 
Накладення арешту на всю земельну ділянку з кадастровим номером 2110400000:01:004:0655 площею 1,1386 га фактично заблокує господарську діяльність TOB «Парк Резиденс 30».
Співмірність обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами судом першої інстанції не досліджено. Не враховано, що під час вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. З врахуванням заявлених позовних вимог, позивач може претендувати на вжиття заходів забезпечення позову у тих межах, які мала земельна ділянка з кадастровим номером 2110400000:01:004:0414.
З цих підстав не можна погодитися з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову у тій мірі, якій просить заявник. Накладення арешту на всю земельну ділянку з кадастровим номером 2110400000:01:004:0655 площею 1,1386 га є не співмірним із заявленими позовними вимогами.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що судом не досліджено питання співмірності з заявленими позовними вимогами та способом забезпечення позову, є обґрунтованими й становлять підставу для скасування оскарженої ухвали.
Враховуючи наведе та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Резиденс 30», задовольнити.
Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 червня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Мельник Павло Петрович, про забезпечення позову - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28.08.2026.

Головуючий

Судді