Справа № 404/1858/26 
Номер провадження 2/404/762/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:
головуючого судді – Іванової Н.Ю.
при секретарі - Коцюбі Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, просив суд зменшити розмір аліментів за рішенням №404/4396/17 Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до повноліття сина ОСОБА_3 .
В обґрунтування поданого позову зазначав, що згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі 404/4479/13-ц від 20 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_4 починаючи з 08 травня 2013 р. по 15 листопада 2022 року та в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини сина ОСОБА_3 починаючи з 08 травня 2013 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішенням у справі № 404/4396/17 Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2017 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2013 року та стягнуто з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до повноліття сина ОСОБА_4 , а потім в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до повноліття сина ОСОБА_3 . 
Індустріальним районним судом м. Харкова 29 січня 2026 року видано судовий наказ № 644/11211/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 26 листопада 2025, до досягнення дитиною повноліття. 
Крім цього, позивачем, ОСОБА_2 , до Фортечного районного суду міста Кропивницький подано позовну заяву про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення сином 23-річного віку, за умови продовження навчання (справа 404/1046/26). 
На даний час розмір заробітної плати складає менш як 20 000 грн., з яких 50% перераховує на сплату аліментів на дітей.
Аліменти на двох дітей від різних шлюбів сумарно складають 1/3 (33%) доходу платника аліментів та діляться порівну на двох дітей тобто по 16,5% на кожну дитину. На підставі вищевикладеного позивач вимушений звернутися до суду щодо зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням №404/4396/17 Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2017 року з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до повноліття сина ОСОБА_3 .
Ухвалою судді від 21 квітня 2026 року відкрито провадження у справ, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
04 травня 2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що обов`язок доведення наявності саме таких істотних змін покладається на позивача як на особу, яка звернулася до суду з відповідними вимогами. Разом із тим зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач обмежився лише загальними посиланнями на наявність інших аліментних зобов`язань та розмір отримуваного доходу, однак не надав належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які б у своїй сукупності свідчили про реальне та істотне погіршення його матеріального становища. 
Позивачем не подано: повних відомостей про всі джерела отримуваних доходів; доказів щодо наявного рухомого та нерухомого майна; відомостей про банківські рахунки, заощадження, додаткові прибутки; доказів понесення виняткових витрат, які об`єктивно унеможливлюють сплату аліментів у раніше визначеному розмірі. За таких обставин твердження позивача про неможливість належного виконання аліментного обов`язку є голослівними та не підтвердженими належними доказами.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2017 року у справі № 404/4396/17 з позивача було стягнуто аліменти на утримання сина. 
Позивач належним чином не виконує покладений на нього обов`язок. 
Так, відповідно до відповіді Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому на запит № 307026115 від 23 грудня 2025 року та проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 03 березня 2026 року заборгованість позивача зі сплати аліментів становить 7 441 грн. 49 коп. 
Таким чином, позивач не лише не довів неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а й фактично допускає неналежне виконання вже існуючого судового рішення, що свідчить про недобросовісність його процесуальної поведінки.
Син ОСОБА_3 – є неповнолітнім та потребує постійного і значного матеріального забезпечення. 
Фактичні витрати відповідача на утримання, освіту та розвиток дитини є систематичними та значними, зокрема: навчання у Комунальному закладі «Ліцей «Науковий» Кропивницької міської ради» – 7 500 грн. щорічно; відвідування курсів англійської та німецької мов – 3 280 грн. щомісячно; навчання у комп`ютерній академії «ШАГ» – 34 280 грн. щорічно. 
Зазначені витрати є об`єктивно необхідними, обґрунтованими та відповідають сучасним стандартам розвитку дитини, а також гарантіям, передбаченим Конституцією України щодо права на освіту та всебічний розвиток особистості. Зменшення розміру аліментів у цій ситуації призведе до істотного звуження можливостей дитини щодо отримання якісної освіти та належного розвитку, що є неприпустимим. 
Позивач протягом тривалого часу фактично не бере участі у додатковому матеріальному забезпеченні дитини, зокрема не несе витрат, пов`язаних з оплатою навчання та розвитку сина.
Окрім постійних витрат на навчання та розвиток, відповідач несе значні витрати, пов`язані зі станом здоров`я дитини. 
У 2017 році дитина перенесла інсульт, після чого їй було проведено оперативне втручання та дві подальші операції.
Станом на теперішній час дитина має наслідки тяжкого захворювання, потребує систематичного медичного спостереження, регулярного лікування, проходження контрольних обстежень, у тому числі КТ та МРТ, а також придбання лікарських засобів. 
Позивач участі у покритті зазначених витрат фактично не бере.
Сам по собі факт наявності у позивача інших аліментних зобов`язань не є безумовною та достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, визначених на користь сина.
Батько зобов`язаний забезпечувати належний рівень утримання кожної своєї дитини, а негативні наслідки зміни його сімейного стану не можуть бути покладені на неповнолітню дитину, право якої на належне матеріальне забезпечення вже захищене судовим рішенням.
Вважає, що позивачем не доведено наявності істотної зміни матеріального чи сімейного стану; не надано повних відомостей про реальні доходи та майновий стан; наявна заборгованість зі сплати аліментів; дитина потребує значних постійних витрат на навчання, розвиток та лікування; задоволення позову призведе до погіршення матеріального становища неповнолітньої дитини.
11 травня 2026 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача. Вказано, що станом на 12 грудня 2017 у нього існували аліментні зобов`язання відносно ОСОБА_2 на утримання дітей. Проте, 29 січня 2026 року вони змінилися, так як Індустріальним районним судом м. Харкова видано судовий наказ № 644/11211/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця.
Відповідно до довідки від 06 травня 2026 Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому по ВП 55812130 відсутня заборгованість по сплаті аліментів за рішенням № 404/4396/17 Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (додається). Ці обставини також підтверджуюся і відомостями з місця роботи ТОВ «ТП «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» щодо стягнення аліментів без застосування додаткових стягнень.
З обставин, які наведені у відзиві на позовну заяву, вбачаються витрати на навчання в платному освітньому учбовому закладі, додаткових (поза освітніх) курсів з іноземних мов та навчання у комп`ютерній академії. Ці витрати між ним та відповідачем не погоджувалися.
Твердження відповідача щодо відсутності участі у покритті витрат, пов`язаних зі станом здоров`я дитини, не відповідають дійсності. 
Так, ним, у зв`язку з тим що відповідач особисто від нього відмовлялася отримувати кошти, її матері ОСОБА_7 було передано на лікування сина 10 000 грн. Також за його проханням сестра ОСОБА_8 передала ОСОБА_2 кошти в сумі 30 000 грн. Ці суми були надані відповідачу за власної ініціативи.
На сьогоднішній день у позивача наявні аліментні зобов`язання на утримання дітей: сина ОСОБА_9 та сина ОСОБА_10 . Крім цього, відповідачем, ОСОБА_2 , до Фортечного районного суду міста Кропивницький подано позовну заяву про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення сином 23-річного віку, за умови продовження навчання (справа 404/1046/26).
До того ж на його утриманні знаходиться мама, яка є інвалідом, та бабуся, що потребує постійного догляду.
12 травня 2026 року відповідач подала до суду письмові заперечення, у яких вказувала, що позивач не надав суду жодних доказів зменшення свого доходу, втрати роботи, втрати працездатності, погіршення стану здоров`я, виникнення значних додаткових витрат чи інших виключних обставин, які б реально впливали на його фінансову спроможність утримувати дитину. 
Натомість основним доводом позивача є наявність нового судового наказу про стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання іншої дитини. Разом з тим, сам по собі факт існування іншого аліментного зобов`язання не є безумовною підставою для зменшення раніше визначеного судом розміру аліментів.
На підтвердження нібито зміни свого сімейного стану позивач фактично надав виключно копію судового наказу Індустріального районного суду м. Харкова про стягнення аліментів. Разом з тим, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що між ним та ОСОБА_5 дійсно існує окреме проживання, припинені сімейні відносини, ведеться окреме господарство або існує реальний спір щодо утримання дитини. Також до матеріалів справи не надано доказів розірвання шлюбу, наявності окремого місця проживання сторін, вжиття заходів примусового виконання судового наказу чи будь-яких інших доказів фактичного конфлікту між позивачем та ОСОБА_5 . 
Більше того, відсутні докази того, що позивач ухилявся від добровільного утримання дитини, на користь якої було видано відповідний судовий наказ. 
За таких обставин існують обґрунтовані підстави вважати, що зазначений судовий наказ міг бути використаний виключно як формальна підстава для подальшого звернення до суду із вимогою про зменшення раніше встановленого розміру аліментів. Наведене може свідчити про штучний характер створення нових аліментних зобов`язань з метою зменшення фінансового навантаження за вже існуючим рішенням суду.
Сама лише наявність судового наказу без підтвердження реальної зміни сімейного та матеріального стану не може автоматично свідчити про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. Так само не можуть бути підставою для зменшення аліментів доводи позивача щодо непогодження ним додаткових витрат на освіту та розвиток дитини.
Зменшення розміру аліментів у даному випадку фактично призведе до погіршення матеріального забезпечення неповнолітньої дитини та суперечитиме принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, гарантованому Конвенцією ООН про права дитини та законодавством України. 
Матеріали справи не містять доказів зменшення доходів позивача, втрати роботи, наявності тяжкого захворювання, інвалідності чи інших виняткових обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Навпаки, сам позивач підтверджує, що офіційно працевлаштований у ТОВ «ТП «АГРОХІМ-ПАРТНЕР», отримує стабільний дохід, а також має і додаткові джерела доходу, які від суду приховав. 
Посилання позивача на відсутність заборгованості зі сплати аліментів не підтверджено жодним доказом, передбаченим законом, надання постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, не доводить відсутності заборгованості по аліментам.
Крім того, доводи позивача щодо того, що відповідач самостійно обрала для дитини платний навчальний заклад та додаткові освітні курси без погодження з ним, є безпідставними та не можуть бути враховані судом як підстава для зменшення аліментів.
Не довів, що такі витрати є надмірними, необґрунтованими або такими, що суперечать інтересам дитини. 
Також критично слід оцінити твердження позивача про нібито добровільну передачу грошових коштів на лікування дитини у сумі 10 000 грн. та 30 000 грн. через третіх осіб, оскільки ця допомога була надана не в зазначеному розмірі, значно меншому і лише на перше операційне втручання (в 2017 році), в подальшому позивач жодного разу не допомагав при лікуванні сина (реабілітації, два операційних втручання в 2021 році, щорічне обстеження).
Вказані обставини не підтверджені належними письмовими доказами, зокрема розписками, банківськими документами, підтвердженням отримання коштів чи іншими допустимими доказами у розумінні статей 76–78 ЦПК України. 
Посилання позивача на перебування на його утриманні матері та баби також не підтверджено належними доказами фактичного здійснення постійного матеріального забезпечення зазначених осіб, розміру таких витрат та неможливості останніх самостійно забезпечувати свої потреби. 
Офіційно він не являється опікуном чи піклувальником зазначених осіб. 
Наявність довідки МСЕК, щодо матері сама по собі не свідчить про виключне утримання її позивачем та не є безумовною підставою для зменшення аліментів на неповнолітню дитину. 
Зазначено, що позивач просить зменшити розмір аліментів фактично на третину - з 1/4 до 1/6 частини доходу, що істотно вплине на рівень матеріального забезпечення дитини та суперечитиме принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, закріпленому Конвенцією ООН про права дитини, Сімейним кодексом України та практикою Верховного Суду. При цьому позивач не надав суду жодного обґрунтованого розрахунку своїх доходів та витрат, який би підтверджував об`єктивну неможливість сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі.
ОСОБА_1 подав до суду додаткові пояснення у справі, зазначав, що твердження відповідача не відповідають дійсним обставинам та спростовуються судовими рішеннями Орджонікідзевського районного суду м. Харкова: від 03 листопада 2023 року справа № 644/3629/23 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини; від 18 травня 2023 справа № 644/219/23 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. 
Він мешкає без реєстрації в АДРЕСА_1 разом з мамою та бабусею, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 3» від 14 травня 2026 та актом від 13 травня 2026. Окремого житла не має, інших доходів, крім зазначених в позовній заяві, не має. Аліментні зобов`язання в розмірі 1/4 частини (син ОСОБА_11 ), 1/4 частини (син ОСОБА_10 ) та поданий позов ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини (син ОСОБА_12 ) ставить його в тяжке матеріальне становище, в зв`язку з чим він і звернувся до суду з відповідним позовом.
У судовому засіданні представник позивача, адвокат Лазіс М.В. підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила у задоволенні позову відмовити. 
Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_3 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2013 року у справі №404/4479/13-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи з 08 травня 2013 р. по 15 листопада 2022 року та в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 08 травня 2013 р. по 25 лютого 2029 року. В іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 214,60 грн. судового збору.
Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2017 року у справі № 404/4396/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2013 року та стягувати із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до повноліття сина ОСОБА_13 , а потім в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до повноліття сина ОСОБА_9 . У задоволенні решти вимог, відмовлено. Виконавчий лист по справі №404/4479/13-ц (2/404/1993/13), відкликано. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. 
ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_6 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
29 січня 2026 року Індустріальним районним судом м. Харкова видано судовий наказ, за яким стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , аліменти на утримання дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 26 листопада 2025, до досягнення дитиною повноліття. Також, з ОСОБА_1 , на користь держави стягнено судовий збір у розмірі 151,40 грн.
У січні 2026 року до Фортечного районного суду міста Кропивницького звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та просила суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з дня подання позовної заяви і до 30 червня 2028 року, але не довше ніж до досягнення сином 23 річного віку, за умови продовження навчання. (справа № 404/1046/26).
Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 03 квітня 2026 року відкрито провадження у вищевказаній справі. 
Відповідно до довідки про доходи, виданої ТОВ «ТП «АГРОХІМ-ПАРТНЕР», ОСОБА_1 працює на вказаному товаристві та займає посаду інженер-програміст. Загальна сума доходу за період з січня 2025 року по січень 2026 року без урахування аліментів становить 232 159,48 грн. 
Як встановлено судом, ОСОБА_3 навчається у Комунальному закладі «Ліцей «Науковий» Кропивницької міської ради». Розмір плати за навчання становить 7 500 грн. щорічно. Відвідує курси англійської та німецької мов, розмір плати за навчання становить 3 280 грн. щомісячно. Навчається у комп`ютерній академії «ШАГ», розмір плати за навчання становить 34 280 грн. щорічно. 
ОСОБА_14 знаходився на обстеженні та лікуванні в Інституті нейрохірургії з 18 грудня 2017 року по 11 січня 2018 року, з діагнозом ОНМК. Йому було проведено оперативне втручання та дві подальші операції.
Згідно до відповіді Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому та проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 03 березня 2026 року заборгованість позивача зі сплати аліментів становить 7 441 грн. 49 коп. 
Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Дніпровського міжрегіонального управління міністерства юстиції України від 03 квітня 2026 року звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «ТП «АГРОХІМ-ПАРТНЕР». Розпочато утримання аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до повноліття сина ОСОБА_9 . 
Довідкою про доходи, виданою 05 травня 2026 року ТОВ «ТП «АГРОХІМ-ПАРТНЕР», підтверджується, що з доходів ОСОБА_1 здійснюється відрахування у рахунок сплати аліментів. 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 травня 2023 року у справі № 644/219/23 розірвано шлюб між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 15 вересня 2017 року. 
Як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2023 року у справі 644/3629/23 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа – Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, вказаний позов задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з його матір`ю, - ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до акта складеного сусідами кв. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 проживає без реєстрації у квартирі АДРЕСА_5 з березня 2022 року і по теперішній час. 
З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 10 ААВ, вбачається, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 має третю групу інвалідності з 01 липня 2014 року.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отже, з положень ст. 181 та ст. 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду.
У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Позивач зазначає, що розмір аліментів на двох дітей від різних шлюбів сумарно складає 1/3 (33%) його доходу та діляться порівну на двох дітей, тобто по 16,5% на кожну дитину.
Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначав, що на даний час розмір його заробітної плати складає менш як 20 000 грн., з яких 50% він перераховує на сплату аліментів на дітей. 
Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Подані позивачем письмові докази не є підставою для задоволення позову про зміну розміру аліментів.
Доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дитині у розмірі, визначеному судом, позивачем суду не надано.
Разом з тим, суд зазначає, що сама наявність судових рішень про стягнення аліментів ще на інших дітей позивача, не може бути безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Аргументи щодо браку коштів у платника аліментів мають сприйматися критично. Принцип врахування лише трудових доходів платника аліментів, не відповідає сучасним реаліям соціально-економічного розвитку суспільства.
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 , а тому відмовляє в задоволенні позову.
Відповідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача;
Зважаючи на відмову у задоволенні позову, сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір слід віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. 12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складено 24.07.2026 року. 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Н. Ю. Іванова