ЄУН 932/18110/25
Провадження №2/932/5836/25

РIШЕННЯ
Іменем України

15.07.2026           місто Дніпро 

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого – судді Салькової В.С., 
за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Регіональна товарна біржа «»ЮГО-ВОСТОК»,про визнання права власності на житло, 
ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача
Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідачів, і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 08.05.1998 він придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу зареєстрований регіональною товарною біржою «Юго-Восток». 
12.06.1998 він придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 , договір купівлі-продажу зареєстрований регіональною товарною біржою «Юго-Восток». 
Реєструючи договори, він вважав, що вони є дійсними та не вимагають наступного нотаріального посвідчення, але наразі стало відомо, що такі договори визнаються недійсними з підстав недодержання нотаріальної форми правочину. 
Вказані обставини перешкоджають йому розпорядитися майном, що порушує його права власника. 
Просив суд визнати за ним право власності на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .
ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи
В позовній заяві викладене прохання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Згода на ухвалення заочного рішення у справі стороною позивача суду не надавалася. 
Відповідачі та представник третьої особи до судового засідання не з`явилися з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлялися у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачами та пояснень третьою особою до суду не надано, про позицію у справі не повідомлене. 
Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалами суду від 25.11.2025 та 08.12.2025 позовна заява залишена без руху для виправлення позивачем виявлених судом недоліків. 
03.12.2025 та 09.12.2025 позивачем виправлено недоліки позовної заяви. 
09.01.2026 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у даній справі, підготовче засідання призначене на 10.02.2026, відкладалося через неявку відповідачів та представника третьої особи. 
Ухвалою суду від 21.04.2026 підготовче провадження у справі закрите, призначений судовий розгляд по суті на 20.05.2026. 
Судове засідання відкладалося на 15.07.2026 через неявку відповідачів та представника третьої особи. 
15.07.2026 у зв`язку з їхньою повторною неявкою, врахувавши волевиявлення позивача про розгляд справи за його відсутності, суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами. 
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 08.05.1998 Регіональною товарною біржою «Юго-Восток» посвідчено договір №30 купівлі-продажу 1/4 частини жилого будинку з відповідними надвірними спорудами, розташованого на земельній ділянці Димитровської міської ради народних депутатів за адресою: АДРЕСА_4 , який складає одну четверту ідеальну частину. До користування покупця переходить А-І жилий будинок, І-І веранда, І-ІІ коридор, І-1 кухня, І-2 жила кімната, І-8 Б1 сарай, І/2 В1 літня кухня, І/4 Ді вбиральня, М1 сарай, І/2 пг І льох, №1 паркан, ІУ водопровід, загальна площа частини жилого будинку становить 36,2 м2, жила – 16,7 м2. Договір укладено між ОСОБА_2 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем. 
Вказане в договорі нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4 зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_1 у Димитровському БТІ 03.08.1998 (записане в реєстрову книгу №39 за реєстровим №5859), що підтверджує реєстраційне посвідчення за формою №5.
Також 12.06.1998 Регіональною товарною біржою «Юго-Восток» посвідчено договір №62 купівлі-продажу частини жилого будинку з відповідними надвірними спорудами, розташованого на земельній ділянці Димитровської міської ради народних депутатів площею 1200 м2 за адресою: АДРЕСА_5 , яка складає одну четверту ідеальну частину. До користування покупця переходить А-І жилий будинок, 4-І тамбур, 4-ІІ коридор, 4-1 кухня, 4-2 жила кімната, 4-3 жила кімната, 1/8 Б1 сарай, 1/2 В1 літня кухня, 1/4 Д1 вбиральня, Ж1 сарай, 1/2 м1 льох, №4,3 паркан, ІІ водопровід. Договір укладено між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем. 
Вказане в договорі нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_5 зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_1 у Димитровському БТІ 03.08.1998 (записане в реєстрову книгу №39 за реєстровим №5859), що підтверджує реєстраційне посвідчення за формою №5.
Місце проживання позивача ОСОБА_1 згідно з паспортом НОМЕР_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_6 , з 07.08.1998. 
У позивача наявний технічний паспорт на будинок АДРЕСА_7 , виданий Димитровським БТІ 26.11.2004, за змістом якого він є власником частини будинку у вигляді квартир АДРЕСА_8 , а власниками квартир АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 є інші особи. 
За Довідками про оціночну вартість квартир в будинку АДРЕСА_7 станом на 03.12.2025 оціночна вартість квартири АДРЕСА_3 становить 77813,96 грн, квартири АДРЕСА_11 – 172620,16 грн. 
V. Оцінка суду
Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною першою ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами.
Частина друга статті 41 Конституції України закріплює, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Якщо право власності на майно оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна, керуючись вимогами статті 392 Цивільного кодексу України, може пред`явити позов про визнання його права власності.
Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 9 своєї Постанови №5 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснив, що оскільки підставою для позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Зважаючи на фактичні обставини справи і те, що правовідносини між сторонами виникли до 01.01.2004, при вирішенні спору у справі відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року необхідно керуватися нормами Цивільного Кодексу УРСР 1963 року.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Згідно зі ст.224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.
Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст.128 ЦК УРСР).
Відповідно до ч.1 ст.45, ст.47 ЦК УРСР недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.
Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу.
Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу).
Реєстрація бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 права власності на спірні частини будинку (квартири) на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених біржею, а не нотаріусом, станом на травень-серпень 1998 року (укладення договорів та реєстрація права власності в БТІ) не суперечила чинному на той час законодавству.
Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 №56, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржою.
За приписами п.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) і має бути застосована і у цій справі, виходячи з тотожності правовідносин сторін.
На підставі належним чином оцінених доказів, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, враховуючи те, що позивач як покупець повністю виконав умови договорів купівлі-продажу частин будинку (квартир), договори відповідно до вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР зареєстровані в БТІ, у передбаченому законом порядку угоди купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалися недійсними, ОСОБА_1 на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) набув права власності на частини будинку (квартири) та правомірно володів ними, тому його позовні вимоги слід задовольнити. 
На пiдставi викладеного та керуючись ст.ст.2,4,5,10-13,81,259,263-265 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (Остання відома адреса проживання: АДРЕСА_13 ), ОСОБА_3 (остання відома адреса проживання: АДРЕСА_14 ) про визнання права власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на одну четверту частину жилого будинку у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка складає одну четверту ідеальну частину, загальною площею 36,2 м2, жилою площею 16,7 м2, з відповідними надвірними спорудами: І-І веранда, І-ІІ коридор, І-1 кухня, І-2 жила кімната, І-8 Б1 сарай, І/2 В1 літня кухня, І/4 Ді вбиральня, М1 сарай, І/2 пг І льох, №1 паркан, ІУ водопровід. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на одну четверту частину жилого будинку у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка складає одну четверту ідеальну частину, з відповідними надвірними спорудами: 4-І тамбур, 4-ІІ коридор, 4-1 кухня, 4-2 жила кімната, 4-3 жила кімната, 1/8 Б1 сарай, 1/2 В1 літня кухня, 1/4 Д1 вбиральня, Ж1 сарай, 1/2 м1 льох, №4,3 паркан, ІІ водопровід.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне рішення суду виготовлене й підписане 23.07.2026. 

Суддя:      В.С. Салькова