ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2026 р. | Справа № 520/11499/26
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2026 (головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А.) у справі №520/11499/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом, в якому просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №204850022427 від 09.04.2026 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 26.06.2013 по 21.10.2015 на посаді електрозварника ручного зварювання 4-го розряду у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Стальконструкція ЛТД», з 22.12.2015 по 10.11.2025 на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах (зайнятий тільки на напівавтоматичних машинах) 5-го розряду у Державному підприємстві «Завод імені В.О. Малишева» до періодів роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2026 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у цій справі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2026 задоволено частково позов. 
Визнано протиправним та скасовано рішення №204850022427 від 09.04.2026 р. щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2026 р. про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у цій справі.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
ГУ ПФУ в Рівненській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просило скасувати останнє та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на порушення судом ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, якою передбачено підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Зазначає, що за результатами розгляду доданих документів до пільгового стажу позивача за Списком №2 не зараховано: 
період трудової діяльності з 22.12.2015 по 10.11.2025 згідно пільгової довідки №55/019 від 10.11.2025 року, оскільки у вищезазначеній довідці та у витягах до атестацій робочих місць до даної пільгової довідки №285 від 01.03.2011 року, №458 від 29.02.2016 року, № 111 від 26.02.2021 року назва посади «електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням тільки на напівавтоматичних машинах» не відповідає назві посади «електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах» згідно Постанови КМУ №461 від 24.06.2016 року. Пільговий стаж можливо зарахувати після надходження акту перевірки; 
період трудової діяльності з 26.06.2013 по 21.10.2015 згідно пільгової довідки №03/03/26-01 від 03.03.2026 року, оскільки у пільговій довідці зазначено первинна атестація робочих місць проведена 17.10.2012 року (наказ №11 від 17.10.2012 року) також до матеріалів електронної пенсійної справи долучено пільгову довідку №77-к від 14.09.2021 року (період трудової діяльності з 26.06.2013 по 21.10.2015) у якій зазначено, що первинна атестація робочих місць проведена 09.06.2006 року (наказ №9-АТ від 09.06.2006 року). Пільговий стаж можливо зарахувати після надходження акту перевірки
Зазначає, що відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком по Списку №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, що не взято до уваги судом першої інстанції при винесенні рішення суду.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного та обґрунтованого рішення, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
На підставі положень ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), 02.04.2026, у віці 59 років 7 місяців 25 днів, звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком №2.
За принципом екстериторіальності, передбаченим п.4.2 Порядку № 22-1, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто ГУ ПФУ в Рівненській області.
Листом від 09.04.2026 відповідачем повідомлено позивача про ухвалення рішення №204850022427 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу для призначення пенсії.
Згідно рішення, необхідний страховий стаж, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на дату досягнення позивачем 60 років становить 33 роки. Натомість п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць – після досягнення 55 років і за наявності трудового стажу, зокрема у чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах. Страховий стаж позивача, зарахований пенсійним органом, становить 28 років 2 місяці 25 днів.
Позивачу не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи:
з 22.12.2015 по 10.11.2025, згідно пільгової довідки №55/019 від 10.11.2025, оскільки у ній та у витягах до атестації робочих місць №285 від 01.03.2011, 458 від 29.02.2016, №111 від 26.02.2021, назва посади «електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням тільки на напівавтоматичних машинах» не відповідає назві посади «електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах», згідно постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016;
з 26.06.2013 по 21.10.2015 згідно пільгової довідки від 03.03.2026 №03/03/26-01, оскільки у ній зазначено, що первинна атестація робочих місць проведена 17.10.2012, також до заяви позивачем долучена пільгова довідка №77-к від 14.09.2021 (за період роботи з 26.06.2013 по 21.10.2015), згідно якої первинна атестація робочих місць проведена 09.06.2006.
Спірні періоди можливо зарахувати до пільгового стажу лише після надання акту перевірки.
Позивач, не погодившись з рішенням пенсійного органу, звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване рішення пенсійного органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV).
Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.56 Закону України від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-ХІІ), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
За змістом ч.1 ст.114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п."б" ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: 
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Положеннями ст.62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Кабінетом Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (п.20 Порядку №637).
Отже, виключно у випадку, коли у трудовій книжці відсутні відомості про період роботи, що дає право на пільгове призначення пенсії, надаються довідки із зазначенням відповідних відомостей.
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 1991), до списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:
- 23200000-19756 Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;
- 23200000-19905 електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;
- 23200000-19906 електрозварники ручного зварювання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 15.11.1994 по 16.01.2003), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:
- 23200000-19756 електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;
- 23200000-19905 електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;
- 23200000-19906 Електрозварники ручного зварювання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 16.01.2003 по 03.08.2016), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:
- 33 електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;
- 33 електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;
- 33 електрозварники ручного зварювання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинній з 03.08.2016), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:
- газозварники;
- електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;
- електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;
- електрозварники ручного зварювання.
Судом встановлено, що станом на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, останній досяг 55 річного віку (а.с.12).
Записами трудової книжки позивача підтверджено його роботу:
з 26.06.2013 по 21.10.2015 в ТОВ «СТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ ЛТД» на посаді електрозварника ручного зварювання 4-го розряду. 05.05.2014 позивачу присвоєно 5-й розряд електрозварника ручного зварювання (а.с.27-28). 
з 22.12.2015 у Державному підприємстві «Завод імені В.О.Малишева» в цех 150 на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах (із зайняттям тільки на напівавтоматичних машинах) 5 розряду (а.с.28). 
Запису про звільнення з посади електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах (із зайняттям тільки на напівавтоматичних машинах) 5 розряду ДП «Завод імені В.О.Малишева» трудова книжка позивача не містить. 
Отже, з огляду на наведене вище, посада електрозварника, яку займав позивач у спірні періоди, була передбачена Списком №2, що свідчить про наявність підстав для віднесення таких періодів до пільгового стажу роботи.
Колегія суддів враховує, що на підтвердження отриманого позивачем пільгового стажу, до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ним долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній від 14.09.2021 №77-к, згідно якої він у період з 26.06.2013 по 21.10.2015 працював у ТОВ «СТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ ЛТД» на посаді електрозварника ручного зварювання (а.с.30). 
Список виробництв, робіт, перелік професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36), у т.ч. електрозварник ручного зварювання, затверджено наказом від 17.10.2012 №11 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» (а.с.33).
Окрім того, позивачем надано довідку ДП «Завод імені В.О.Малишева» від 10.11.2025 №55/019, згідно якої з 22.12.2015 по теперішній час позивач працює на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих зварюванням тільки на напівавтоматичних машинах, у цеху №150 заводу (а.с.35). 
Результати атестації робочих місць, у тому числі, у цеху №150 за спеціальністю електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих зварюванням тільки на напівавтоматичних машинах, затверджено наказом генерального директора ДП «Завод імені В.О.Малишева» від 01.03.2011 №285 (а.с.36). 
Наказом генерального директора ДП «Завод імені В.О.Малишева» від 29.02.2016 №458повторно проведено та затверджено результати атестації робочих місць, зокрема, робочого місця №5, на якому працює позивач (а.с.37). 
Отже, колегія суддів вважає, що позивачем до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах подано достатній перелік відомостей, які підтверджують його зайнятість на посаді електрозварника у спірних періодах.
Стосовно неврахування відповідачем періоду роботи з 26.06.2013 по 21.10.2015, оскільки у наданих довідках вказано про проведення первинної атестації робочих місць 09.06.2006 та 17.10.2012, колегія суддів зазначає наступне. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі по тексту-Порядок №442).
Основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно п.4 Порядку №442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Пунктом 10 Порядку №442 встановлено, що результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
За змістом п.п.8,9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Отже, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні державні контролюючі органи. 
З урахуванням викладеного, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається саме на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Наведене вище також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2020 №520/15025/16-а; Верховного Суду, викладеній в постановах від 21.02.2020 року по справі №291/99/17; від 04.03.2021 у справі №160/2647/19. 
Спірний період роботи позивача не зарахований до пільгового стажу у зв`язку з тим, що обома наказами (від 09.06.2006 та від 17.10.2012) визначено, що атестація робочих місць проведена первинно.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не оскаржується факт проведення роботодавцем позивача атестації робочих місць, згідно наказу від 17.10.2012 . 
Уточнюючою довідкою підтверджуються періоди роботи позивача з 26.06.2013 по 21.10.2015 на посаді електрозварника, яка відноситься до професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.
Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, не можуть бути самостійною підставою для відмови у неврахуванні певних періодів при призначенні позивачу пенсії.
Наведене вище також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.02.2020 року по справі №291/99/17; від 03.06.2021 у справі №127/8001/17; від 24.06.2021 у справі №233/179/17. 
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено (доказано) правомірність власного рішення, що є предметом оскарження у даній справі.
Відтак, доводи скаржника щодо правомірності оспорюваного рішення, є необґрунтованими.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильними висновки суду про визнання протиправним та скасування рішення №204850022427 від 09.04.2026 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2026 р. про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у цій справі.
Доводи скаржника про порушення судом норм процесуального права, а саме ст.242 КАС України, є необґрунтованими, оскільки не знайшли обґрунтованого підтвердження у ході апеляційного перегляду справи. 
З урахуванням вимог ч.5 ст.242 КАС України, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на правові позиції судів апеляційної інстанції, викладені в їх судових рішеннях.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в частині задоволення позову без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2026 у справі №520/11499/26 в частині задоволення позову залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя | | В.Б. Русанова
Судді | | А.О. Бегунц   Я.В. П`янова