ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
вул. М. Грушевського, 2 а, селище Лугини, Коростенський район, Житомирська область, 11301, 
тел. (04161)9-14-72, e-mail: inbox@lg.zt.court.gov.ua, web: http://lg.zt.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 02896124
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/146/26
Провадження по справі 2/281/212/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2026 року        селище Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Данчука В. В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що 27.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2294971 шляхом обміну повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору товариство надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, строк кредитування 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % на день. Кошти перераховані на рахунок позичальника, яку останній вказав при оформленні кредиту. 15 липня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс) було укладено Договір Факторингу №2-15072022, відповідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс) набуло право вимоги первісного кредитора. Відповідач належним чином не виконала умов кредитного договору, у зв`язку із цим, утворилась заборгованість в розмірі 16400 грн. 00 коп. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати.
Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 26.03.2026 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.
07 квітня 2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив по справі, відповідно до якого представник відповідача зазначив, що позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку позики, тобто з 27.08.2021 року по 26.09.2021року (30 днів). Починаючи з 27.09.2021 року позивач не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст. 625 ЦК України. Таким чином за користування кредитом в сумі 5000,00 грн. протягом 30 днів відповідачу має бути нараховано процентної ставки 2850,00 грн. Крім того зазначає, що в долученому до позовної заяви Реєстрі боржників відсутні дані відповідача, що позбавляє позивача права вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.08.2021 року №2294971. Разом з тим, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є доказом користування відповідачем грошовими коштами та наявної заборгованості. Також зазначив, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними місячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить наступного висновку.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так 27.08.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1  був укладений договір № 2294971 про надання споживчого кредиту в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строк кредитування 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90% на день (а. с. 8-14).
Договір підписано  ОСОБА_1 електронним підписом С596 27.08.2021 року.
Як вбачається з Додатку №1 до Договору, яким є Таблиця загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором сторони вказаного договору погодили, що відповідач сплачує відсотки за користування кредитними коштами. Таким чином, виходячи з строку кредиту, розрахунки за кредитом будуть мати наступні значення: 1. Усього сума платежів за розрахунковий період складе 7850 гривень 00 копійок; 2. Усього сума процентів за користування кредитом складе 2850 гривень 00 копійок; 3. Реальна річна процентна ставка складе 24079,41 % річних; 4. Загальна вартість кредиту складе 7850 гривень 00 копійок.
Також, 27.08.2021 відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання ТОВ «Лінеура Україна» коштів у позику, з врахуванням побажань споживача, яким є відповідач.
26.09.2021 року був укладений Додатковий договір, відповідно до якого строк користування кредитом продовжується на строк 30 днів, дата повернення кредиту 27.10.2021 (а. с. 21).
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало  ОСОБА_1  кредит в сумі 5000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту, маска карти № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а. с. 31).
15.07.2022 року між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений договір факторингу №2-15072022, відповідно до якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до  ОСОБА_1 за договором № 2294971 від 27.08.2021 року (а. с. 32-33).
Рішенням № 1 Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» від 25.03.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (а. с. 38).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем вимог Договору утворилась заборгованість.
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022 року ТОВ «Свеа Фінанс»  набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1  в розмірі 16400,00 гривень (а. с. 37).
Згідно з розрахунком, наданим ТОВ «Лінеура Україна» заборгованість відповідача станом на 15.07.2022 року становить 17682,50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 11400,00 грн., заборгованість за пенею, штрафом 1282,50 грн. (а.с. 28-30).
Строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів та продовжений додатковим договором ще на 30 днів, дата повернення кредиту 27.10.2021 року. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.
Таким чином, загальна вартість кредиту для  ОСОБА_1  становить 10700,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5700,00 грн. - заборгованість за відсотками (5000,00 грн. х 1,90 відсоткова ставка за один день користування кредитом х 60 днів кредитування = 5700,00 грн).
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
Відтак, наданий позивачем витяг з реєстру боржників № 1 до договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2294971 від 27 серпня 2021 року не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення  ОСОБА_1  отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.
Також, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору № 2294971 про надання споживчого кредиту від 27 серпня 2021 року. Зазначений договір недійсним не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких даний правочин може бути визнано недійсним (оспорюваним) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
Щодо строку позовної давності.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними місячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Суд звертає увагу на те, що перебіг таких строків було зупинено у зв`язку з введенням карантину, а в подальшому воєнного стану. Відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненоїкоронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року.
Крім того, відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
04.09.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» яким п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено.
Таким чином, з 12.03.2020 по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 року по 04.09.2025 року перебіг строків позовної давності було зупинено.
Отже, строки позовної давності не були пропущені позивачем. Підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності, за даних обставин справи, відсутні.
За таких обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн., позов задоволено на 65,24% (ціна позову 16400,00 грн, задоволено 10700,00 грн. х 100% : 16400,00 грн = 65,24%). Відтак, з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1736,95 грн (2662,40х65,24% : 100% = 1736,95 грн).
Тому, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1736,95 грн. на відшкодування судового збору.
На підставі ст. 509, 526, 530, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. 2-3, 12, 19, 81, 89, 128, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 2294971 від 27.08.2021 року станом на 04.03.2026 року в розмірі 10700 (десять тисяч сімсот) гривень 00 копійок, з яких 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 5700 (п`ять тисяч сімсот) гривень 00 копійок заборгованість за простроченими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 1736 (одну тисячу сімсот тридцять шість) гривень 95 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», місце знаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ 37616221.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя  В. В. Данчук