Справа № 386/1297/26 
Провадження № 2/386/691/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року      селище Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді    Гарбуз О. С.
з участю: секретаря судового засідання  Онуфрак В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення 16.07.2026 позовної заяви через підсистему "Електронний суд" в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка надійшла до суду 16.07.2026.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» та відповідачкою 19.05.2025 в електронній формі укладено кредитний договір №137202, за умовами якого, позикодавець надав відповідачці кредит в розмірі 4000 грн. Вказує, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 20.02.2026, утворилась заборгованість у розмірі 5756,8 грн, з яких 4000 грн заборгованість за тілом кредиту та 1756,8 грн заборгованість за відсотками, чим порушуються права та інтереси позивача, до якого перейшли права за кредитним договором, як до нового кредитора на підставі договору факторингу №19122025/2 від 19.12.2025. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 5756,8 грн, а також просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,4 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15500 грн.
Ухвалою суду від 20.07.2026 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку судової повістки-повідомлення в електронному вигляді від 21.07.2026; представник позивача 12.08.2026 подав до суду заяву про розподіл судових витрат та просив стягнути з відповідачки витрати, понесені позивачем на правову допомогу в розмірі 15500 грн, просив розгляд справи здійснювати без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується відміткою від 23.07.2026 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній", який направлявся з судовою повісткою-повідомленням за зареєстрованим місцем проживання відповідачки; заяву про розгляд справи у її відсутність або відкладення розгляду справи та відзив на позов не подала.
За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідачки про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явилась в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подала до суду відзив на позов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Судом встановлено, що 19.05.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту №137202.
При цьому вбачається, що позичальником під час укладення кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку. Далі, за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора на веб-сайті позикодавця, який позичальник отримав на свій фінансовий номер телефону +380972079071, підписано (акцептовано) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), графік платежів за кредитом, чим підтверджено укладення кредитного договору, отже Договір №137202 укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Істотні умови договору, такі як сума кредиту, строк, процентна ставка та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов`язання погоджено в договорі, який містить електронний підпис відповідачки одноразовим ідентифікатором «KL5535».
Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №137202 від 19.05.2025, укладеного між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та відповідачкою; копією додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №137202 - графіку розрахунків та загальної вартості кредиту за договором від 19.05.2025, укладеного між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та відповідачкою; копією довідки про ідентифікацію з відомостями про одноразовий ідентифікатор «KL5535», який направлений на номер телефону НОМЕР_1 та використаний відповідачкою для підписання кредитного договору.
Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000 грн строком на 90 днів, з кінцевою датою повернення кредиту 16.08.2025; стандартна процентна ставка становить 0,72% на добу; кредитні кошти надаються шляхом перерахування на поточний рахунок споживача на платіжну картку № НОМЕР_2 .
Факт надання кредитних коштів відповідачці підтверджується: копією підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, наданого ТОВ "ПрофітГід» про перерахування 19.05.2025 відповідачці коштів у розмірі 4000 грн на вказаний нею номер платіжної карти НОМЕР_2 .
Як вбачається з наданих: копії договору факторингу №19122025/2 від 19.12.2025, укладеного між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та позивачем; копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19122025/2 від 19.12.2025; копії платіжних інструкцій №235 від 18.02.2026, №182 від 19.12.2025, №211 від 22.01.2026, ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі - і до відповідачки в розмірі 5756,8 грн.
З наданої позивачем копії виписки з особового рахунка за Кредитним договором вбачається, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 20.02.2026 має заборгованість у розмірі 5756,8 грн, з яких 4000 грн заборгованість за тілом кредиту та 1756,8 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 19.05.2025 по 20.02.2026.
Позивачем на адресу відповідачки 20.03.2026 було надіслано досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якому повідомлено про заборгованість станом на 20.02.2026 у розмірі 5756,8 грн та повідомив про необхідність негайного погашення вказаної заборгованості.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредит у встановленому договором розмірі, а також знайшов підтвердження факт невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідачка не оспорює заявлені проти неї позовні вимоги і протягом дії договору не сплачує кредит вчасно та у повному обсязі, а відтак, враховуючи викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно частин 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
Як вбачається з наданої позивачем платіжної інструкції №4214 від 26.06.2026 та виписки про зарахування судового збору, останній за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 2662,4 грн, виходячи з розміру, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню відповідачкою.
Підстав для звільнення відповідачки від сплати судового збору судом не встановлено.
Також на відповідачку слід покласти понесені позивачем витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, що підтверджується: копією договору про надання правової допомоги №09/04/2026 від 09.04.2026, укладеного між позивачем та АБ «ПАРХОМЧУК ТА ПАРТНЕРИ»; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Пархомчука С.В.; копією довіреності від 09.04.2026, виданої Пархомчуку С.В. ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС»; копією акту про отримання правової допомоги від 10.08.2026; копією платіжної інструкції №5080 від 10.08.2026; копією рахунку №10.08.2026-84 від 10.08.2026.
Отже, позивачем надані належні докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 15500 грн, які, у зв`язку з відсутністю клопотань про їх зменшення, слід стягнути в повному обсязі з відповідачки.
При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує правовий висновок Верховного Суду в постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22 про те, що саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Таким чином, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 76-89, 137, 141-142, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором №137202 від 19.05.2025 в розмірі 5756 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн 80 коп., понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15500 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн.
Місцезнаходження позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС": вул. Львівська, буд. №23, офіс 703, м. Київ, поштовий індекс 03115; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 43561872.
Місце проживання відповідачки ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строку, встановленого ЦПК України, не подані заяви про його перегляд або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:        Гарбуз О. С.