Справа № 2-а-569/11 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2011 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Морозов М.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання права та зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію як учасинку ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у повному обсязі, 

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 -Зімін М.Р. звернувся до суду з позовом до Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання незаконними дії щодо нарахування та виплаті пенсії ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи з числа ліквідаторів, потерпілих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з 12.01.2005 р. мінімальної пенсії за віком нижче ніж шість мінімальних пенсій за віком, розрахованих від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; визнання незаконними дії щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи з числа ліквідаторів, потерпілих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з 12.01.2005 р. додатковової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, нижче ніж 50 % мінімальної пенсії за віком, розрахованих від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання визнати за ОСОБА_1 право на отримання щомісячної пенсії (державної та додаткової), передбачених ст. 50 та ч.4
ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірах не менше ніж шість мінімальних пенсій за віком, з 12.01.2005 р. ( з часу визначення ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у редакції Закону України від 23.12.2004 р. №2291-1V, який набрав чинності 12.01.2005 р., мінімальної пенсії за віком, розрахованої від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом); зобов`язання припинити дії, які порушують право ОСОБА_1 на отримання пенсії, у розмірі не менше ніж 6 мінімальних пенсій за віком, розрахованої від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом та додаткової пенсії у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, розрахованої від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом; зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державну пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком, починаючи з 12.01.2005 р.; зобов`язання провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком, та зробити відповідний перерахунок, починаючи з 12.01.2005 р.; зобов`язання здійснювати перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до визнаного права та ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у редакції Закону України від 5.10.2006 р. №231-V.
При цьому посилається на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні ПФУ у м. Києві, де отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, захворювання якого пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. ОСОБА_1 повинні були робити перерахунок державної та додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але недоплачували з моменту призначення пенсії. Статтями 50, 54 даного Закону передбачено, що розміри пенсій для інвалідів 1 категорії, щодо яких встановлено причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3-й групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяна здоров`ю особам, які є інвалідами 3-ї групи, віднесеним до категорії 1, призначається в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Оскільки зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України`до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`в частині встановлення розміру пенсій для інвалідів, були відмінені рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008, тому ОСОБА_1 змушений був звернутися у 2010 р. до відповідача з проханням перерахувати йому державну та додаткову пенсію на рівні, не нижчому за мінімальний розмір пенсії, визначеної зазначеним Законом, але отримав відмову, і діями відповідача порушуються права ОСОБА_1 , а позиція відповідача не ґрунтується на законі.
Суддя, вивчивши позов, письмові докази по справі, письмові заперечення відповідача на позов, прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, його було віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні пенсійного фонду України в м. Києві, де й отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Ухвалою суду від 10.01.2010 р. позовні вимоги представника ОСОБА_1 -Зіміна М.Р. до Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання незаконними дії щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи з числа ліквідаторів, потерпілих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з 12.01.2005 р. по 13.08.2007 р., мінімальної пенсії за віком нижче ніж шість мінімальних пенсій за віком, розрахованих від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; визнання незаконними дії щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи з числа ліквідаторів, потерпілих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, з 12.01.2005 р. по 13.08.2007 р. додатковової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, нижче ніж 50 % мінімальної пенсії за віком, розрахованих від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання визнати за ОСОБА_1 право на отримання щомісячної пенсії (державної та додаткової), передбачених ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірах не менше ніж шість мінімальних пенсій за віком, з 12.01.2005 р. ( з часу визначення ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у редакції Закону України від 23.12.2004 р. №2291-1V, який набрав чинності 12.01.2005 р., мінімальної пенсії за віком, розрахованої від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом) по 13.08.2007 р.; зобов`язання припинити дії, які порушують право ОСОБА_1 на отримання пенсії, у розмірі не менше ніж 6 мінімальних пенсій за віком, розрахованої від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом та додаткової пенсії у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, розрахованої від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом; зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державну пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком, починаючи з 12.01.2005 р. по 13.08.2007 р.; зобов`язання провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком, та зробити відповідний перерахунок, починаючи з 12.01.2005 р. по 13.08.2007 р.,- залишено без розгляду на підставі ст.ст. 99, 100 КАС України.
Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
П. 2.ч.1 ст. 8 даного Закону таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»(крім соціальних пенсій) чи була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за законом «Про пенсійне забезпечення», якщо не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також її не отримують у випадках, передбачених цим законом, члени їхніх сімей. Якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором. При цьому, різниця між розміром пенсії, на котрий має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії з солідарної системи відповідно до цього закону фінансується за рахунок коштів державного бюджету. 
У розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум-вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Відповідно до ст.2 даного Закону прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом
Отже, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.
Розмір мінімальної заробітної плати на 1998, 1999 роки встановлювався законами України про встановлення величини вартості межі малозабезпеченості та розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки, на 2000-2003 роки-законами України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки, на 2004-2009 роки-законами України про державний бюджет на відповідні роки.
Відповідно до ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
Суми, з яких здійснювався розрахунок виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначалися згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 р. №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету»(втратила чинність з 1 вересня 2008 р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 р. №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян`та від 26 липня 1996 р. №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. 
Згідно ст.49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3 і 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Державні пенсії особам, віднесеним до категорії 1,-пенсія по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи та пенсія в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи-призначаються відповідно до ст.54 Закону.
Відповідно до ст.50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.
Згідно ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” розмір пенсії по інвалідності 3-ї групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.
Ті ж самі положення були продубльовані в постанові КМ України від 30 травня 1997 р. №523 «Про затвердження нового порядку обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи», у п.4 якої передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчою по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком, по 3 групі інвалідності-6. 
Відповідно до постанови КМ України від 3.01.2002 р. №1 „Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету” пенсії, передбачені ч.4 ст. 54 цього Закону, розраховуються виходячи з розміру 19 грн. 91 коп.
Постановою КМ України від 13.07.2004 р. №894 „Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до частини 4 статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС” було збільшено розмір пенсії, призначеної відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону, на 12 %.
Згідно ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі-інвалідам 3-ї групи-50 % мінімальної пенсії за віком.
Відповідно до вимог ст. 28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, у жінок-20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має. Тому, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.
Виходячи з цього базова мінімальна пенсія за віком при нарахуванні пенсії на підставі ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” повинна визначатися згідно з Законами України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення”, Державний бюджет України на відповідний вік. 
Відповідно до Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсій, визначених ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України`було внесено зміни до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`та встановлено мінімальний розмір пенсії по інвалідності 3-ї групи для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році-180 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Згідно п.5.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 Конституція України у статті 92 визначила сфери, зокрема, бюджетну, які мають врегульовуватися виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.
Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок-скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони. Так, вищевказаним рішенням Конституційного Суду України визнано таким, що відповідають Конституції України (є конституційними) положення підпунктів 1-6 пункту 19 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України`Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України`від 28 грудня 2007 р. №107-V1. Отже, Конституційний Суд України вирішив визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пунктів 36-100 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».
Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Тобто, у даному випадку внаслідок збільшення прожиткового мінімуму підвищується розмір пенсій та додаткових пенсій у розмірі, що дорівнює новому прожитковому мінімуму, і тому дії пенсійного органу не були законні відносно перерахування та виплати додаткової пенсії за шкоду здоров`ю ОСОБА_1 . За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.
З огляду на вищевикладене, додаткова пенсія за шкоду здоров`ю позивачу повинна бути встановлена у відповідності з положеннями ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком-прожиткового рівня для громадян, що втратили працездатність.
Призначення, перерахунок та виплату пенсії в розмірі 6-ти мінімальних пенсій є безпідставними, оскільки законодавством України про пенсійне забезпечення не може бути одночасно призначено декілька видів пенсій.
Згідно ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб`військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
Позовні вимоги підтверджуються письмовими доказами, наданими представником позивача по справі при подачі позову до суду.
Таким чином, вимоги є правомірні, співвідносяться з вищевказаними нормативними актами, дослідженими доказами, суд вважає дії пенсійного органу протиправними, і виходить з того, що ОСОБА_1 в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму перерахунок його додаткової пенсії за шкоду здоров`ю повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.
Згідно ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Суд вважає, що позовні вимоги представника позивача підлягають задоволенню, починаючи з 13.08.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р., з врахуванням вищезазначених рішень Конституційного Суду України, бо позов вже подавався до суду в порядку цивільно-процесуального кодексу, по якому відкривалось провадження 13.08.2010 р. та потім було закрито 18.10.2010 р., враховуючи вимоги ст.ст. 99, 100 КАС України.
Не погоджується суд з вимогами про зобов`язання відповідача з дня ухвалення судового рішення встановити, здійснювати перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткову пенсію, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з дотриманням вимог ст.ст. 49, 50,54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 28, 31, 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” розміри основної державної та додаткової пенсій для виплати категоріям осіб, до яких відноситься і позивач по справі, вже встановлені, й такі вимоги закону є обов`язковими для виконання пенсійним органом. 
Відповідно до ст.2 КАС України судом проводиться захист порушених прав, свобод та інтересів фізичних осіб, а не тих порушень, що можуть бути в майбутньому.
Кодекс адміністративного судочинства України не містить положень, які б давали позивачу право звертатися до суду із вимогою щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії в майбутньому, тобто, в той період часу, коли відповідачем ще не вчинені дії (допущена бездіяльність), які могли б бути визнані судом протиправними, не встановлено підтвердженого належними доказами факту порушення суб`єктом владних повноважень вимог законодавства, що має тенденцію удосконалення шляхом внесення змін в нормативні акти або в окремі його положення. Тобто, дії відповідача по справі також залежать і від можливих змін в законодавстві, що регулюють спірні правовідносини. Якщо в подальшому з боку відповідачів по справі відносно позивача по справі будуть здійснюватись протиправні дії або бездіяльність по предмету спору, він не позбавлений права звернутися до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав з цих підстав.
В силу ст. 256 КАС України постанова суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.
Згідно ст.94 КАС України судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України, бо позивач при подачі адміністративного позову до суду по закону був звільненій від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст. 49, 50, 51, 54, 67, 71 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст.ст. 8, 28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст.ст.1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 2, 9, 11, 12, 55, 70, 71, 86, 94, 158-163, 183-2, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративниий позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання права та зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію як учасинку ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у повному обсязі, задовольнити частково.
Визнати незаконними дії Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи з числа ліквідаторів, потерпілих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, 1 категорія, додаткової пенсії з 13 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року.
Зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в м. Києві припинити дії, які порушують право ОСОБА_1 , як інваліда 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, перша категорія, на отримання додаткової пенсії у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, розрахованої від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 , як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, перша категорія, щомісячну додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи зміну розміру мінімальної пенсії за віком, з 13 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року, з врахуванням виплачених сум.
Постанова суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню. 
В іншій частині позову відмовити.
Судові витрати по справі компенсувати за рахунок Державного бюджету України.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя