УХВАЛА

09 липня 2026 року 
м. Київ
справа № 520/8561/25
адміністративне провадження № К/990/28419/26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2026 у справі №520/8561/25 за позовом Фермерського господарства «ФЕРМА-2018» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа - Таволжанський Сергій Олексійович про визнання протиправною та скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
Фермерське господарство «ФЕРМА-2018» звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив:
– визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) транспорті у Донецькій, Луганській та Харківських областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 130307 від 20.03.2025 року у розмірі 17 000 гривень 00 копійок відносно Фермерського господарства «ФЕРМА-2018»;
– стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «ФЕРМА-2018» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2026, позов задоволено у повному обсязі.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 09.06.2026 Державна служба України з безпеки на транспорті засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду 19.06.2026.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Пунктом 1 частини першою статті 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).
Відповідно до частини восьмої статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Касаційна скарга подана представником Державної служби України з безпеки на транспорті Іваницькою Альоною, яка на підтвердження своїх повноважень надала копію наказу про призначення на посаду, копію посвідчення, а також копію положення про юридичний департамент Державної служби України з безпеки на транспорті.
Проте питання обсягу повноважень безпосередньо Іваницької Альони означеними документами не визначено.
Отже, Верховний Суд доходить висновку, що до скарги не долучено жодних доказів на підтвердження процесуальних повноважень Іваницької Альони бути представником Державної служби України з безпеки на транспорті в розумінні статті 59 КАС України.
За правилами пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо така підписана особою, яка не має права її підписувати.
З огляду на наведене та виходячи з того, що до матеріалів касаційної скарги не надано належного документу, що посвідчує право представника підписувати касаційну скаргу, суддя-доповідач доходить висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 59, 332, КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2026 у справі №520/8561/25 повернути особі, яка її подала.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя	Ж.М. Мельник-Томенко