ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 344/1163/26 | Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О. М.
Провадження № 22-ц/817/1049/26 | Доповідач - Костів О.З.
Категорія - |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників цивільну справу № 344/1163/26 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2026 року (ухвалене суддею Вийванко О.М., повний текст якого складено 08 червня 2026 року) в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У січні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі — ТОВ «Укр Кредит Фінанс», позивач, апелянт) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі — відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтовано тим, що 05 квітня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1376-4953 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua). Кредитний договір, у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування», укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор С2744 для підписання кредитного договору № 1376-4953 від 05 квітня 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 9700.00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; знижена відсоткова ставка – 2.5% в день; стандартна відсоткова ставка – 2.5% за кожен день користування.
Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 10 грудня 2025 року утворилась загальна сума заборгованості 56509.06 грн, яка складається із наступного: 9457.50 грн - заборгованість за кредитом, 47051.56 грн - заборгованість за нарахованими процентами. При цьому, позивач прийняв рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме про часткове списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 32489.54 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за договором в розмірі 24019.52 грн.
У зв`язку з наведеним позивач просив суд стягнути з відповідача 24019.52 грн заборгованості за договором кредиту №1376-4953 від 05 квітня 2024 року та судові витрати.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2026 року позовну заяву ТОВ «Укр Кредит Фінанс», залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в інтересах якого діє Крушельницька Д.М., подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що денна процентна ставка у розмірі 2.5%, передбачена пунктами 4.8 та 4.10 договору №1376-4953 від 05 квітня 2024 року, відповідає вимогам чинного законодавства та не перевищує встановлених законодавчих обмежень на момент виникнення спірних правовідносин. Вважає, що суд першої інстанції помилково застосував до щоденно нарахованої заборгованості розмір денної процентної ставки у розмірі 1% за весь період та як наслідок позбавив позивача законного права на отримання процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов укладеного договору. Сторона позивача зазначає, що правомірно нараховувала проценти за кожен день користування кредитом: з 05 квітня 2024 року по 29 січня 2025 року - 2.50%.
У зв`язку з викладеним просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2026 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі до суду не надходив.
За правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ціна позову у даній справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено наступні обставини.
05 квітня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1376-4953 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), складають єдиний договір. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С2744.
Згідно з умовами кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах:
- сума кредиту – 9700.00 грн;
- строк кредитування - 300 днів;
- базовий період - 30 днів;
- знижена % ставка – 2.50 % в день;
- стандартна % ставка – 2.50 % в день.
За умовами договору №1376-4953 від 05 квітня 2024 року, зокрема п.2.2, кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
Відповідно до п.4.1 Договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту, становить 9700 грн. Дата надання/видачі кредиту 05 квітня 2024 року (п.4.2 Договору).
Базовий період користування кредитом складає 30 календарних дні з дня надання кредиту (п.4.8 Договору).
Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 29 січня 2025 року. Строк договору може бути продовжений шляхом укладення додаткової угоди (п.4.12 Договору).
Відповідно до п.4.10 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми Кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2.50% за кожен день користування кредитом до закінчення строку дії договору або фактичного повернення всієї суми кредиту.
Згідно з п.4.13 Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 99947.24%.
Орієнтовна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 80450.00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п.4.14 Договору).
Також зі змісту договору вбачається, що такий договір підписаний електронним підписом відповідача, якому було надано одноразовий ідентифікатор С2744, зазначено номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 .
На підтвердження факту видачі кредиту позивачем надано довідку без номера та дати, видану ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (з відміткою «таємниця фінансової послуги»), згідно якої позичальник здійснив видачу ОСОБА_2 кредитних коштів за договором кредиту № 1376-8894 від 05 квітня 2024 року шляхом перерахування коштів за допомогою платіжної системи LiqPay на картковий рахунок НОМЕР_1 в сумі 9700.00 грн.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу ОСОБА_2 кредит в розмірі 9700.00 грн, перерахувавши кошти в безготівковій формі на картковий рахунок НОМЕР_1 через платіжну систему «Liqpay», що стверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 від 20 серпня 2024 року.
Вказані обставини встановлені рішенням суду першої інстанції та в цій частині не оскаржується учасниками по справі.
Як слідує з розрахунку заборгованості без номера та дати, виданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (з відміткою «таємниця фінансової послуги») про стан заборгованості за кредитним договором № 1376-8894 від 05 квітня 2024 року, заборгованість ОСОБА_2 станом 10 грудня 2025 року становить 24480.48 грн, яка складається з наступного:
- 9457.50 грн — заборгованість за тілом кредиту;
- 47051.56 грн — заборгованість за відсотками;
ОСОБА_2 здійснював платежі на погашення заборгованості, у загальному розмірі 24480.48 грн, зокрема:
- 04 травня 2024 року у розмірі 7275.00 грн;
- 02 червня 2024 року у розмірі 7275.00 грн;
- 14 липня 2024 року у розмірі 9930.48 грн;
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи апеляційний суд виходить з наступного.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
22 листопада 2023 року прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2024 року. Вказаним Законом внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, статтю 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Водночас, пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів – 2.5 %;
протягом наступних 120 днів – 1.5 %.
Згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I «Про споживче кредитування» яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Щодо факту укладення кредитного договору та надання кредитних коштів.
Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» посилалося на те, що через неналежне виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором №1376-8894 від 05 квітня 2024 року існує заборгованість, яку просив стягнути в розмірі 24019.52 грн, яка складається з наступного:
- 9457.50 грн — заборгованість за тілом кредиту;
- 14562.02 грн — заборгованість за відсотками;
Як було встановлено судом першої інстанції та не оскаржується в апеляційній скарзі, спірний кредитний договір був вчинений сторонами в електронній формі, яка відповідно до ст.207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за процентами в період з 05 серпня 2024 року по 29 січня 2024 року нараховувалась за ставкою у розмірі 2.50% за кожен день користування кредитом, тоді як в силу вимог п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір процентної ставки за вказані періоди не міг перевищувати 1 %.
Враховуючи те, що кредитний договір №1376-8894 від 05 квітня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з цим пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2.5 %; протягом наступних 120 днів 1.5 %.
Отже, на підставі частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тобто з 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 не може перевищувати 1%.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ набрав чинності 24 грудня 2023 року, отже, апеляційний суд виходить з того, що максимально можливий розмір нарахованих відсотків у межах договору №1376-8894 від 05 квітня 2024 року становить:
- за період із 05 квітня 2024 року по 21 квітня 2024 року – 4122.50 грн (9700 х 2.50% х 17).
- за період із 22 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року - 17605.50 грн (9700 х 1.50% х 121).
- за період із 21 серпня 2024 року по 29 січня 2025 року (останній календарний день згідно розрахунку заборгованості) 15714.00 грн (9700 грн х 1% х 162).
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ набрав чинності 24 грудня 2023 року, отже, апеляційний суд виходить з того, що максимально можливий розмір нарахованих відсотків у межах договору №1376-8894 від 05 квітня 2024 року становить 2.5%, 1.5%, 1% відповідно, за кожен день користування кредитними коштами.
Отже безпідставними є доводи позивача щодо необхідності застосування визначеної у договорі споживчого кредитування денної процентної ставки у розмірі 2.5% протягом усього періоду нарахування заборгованості.
У справі, яка переглядається апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 здійснював платежі на погашення заборгованості, у загальному розмірі 24480.48 грн, а саме:
- 04 травня 2024 року 7275.00 грн; 
- 02 червня 2024 року 7275.00 грн; 
-14 липня 2024 року 9930.48 грн.
Отже з 05 квітня 2024 року по 21 квітня 2024 року, включно, нарахування за денною відсотковою ставкою повинно бути 2.5 % від суми кредиту. Отже, станом на 21 квітня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 9700.00 грн. Заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами становить 4122.50 грн (9700.00*2.5/100 = 242.50 грн)*17 днів = 4122.50 грн).
Разом з тим, з 22 квітня 2024 року по 04 травня 2024 року, включно, нарахування за денною відсотковою ставкою повинно бути 1.5 % від суми кредиту. Отже, станом на 04 травня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 9700.00 грн. Відсотки за користування кредитними коштами становлять 2037.00 грн (9700.00 * 1.5 / 100 = 145.50 грн) * 14 днів = 2037.00 грн). загальний розмір заборгованості за відсотками становить 6159.51 грн (4122.50 + 2037.00 = 6159.50 грн).
04 травня 2024 року сплачено 7275.00 грн за вказаний період, з яких 6159.50 грн на погашення відсотків та 1115.50 грн на погашення тіла. Таким чином, заборгованість за тілом кредиту становить 8584.50 грн (9700 – 1115.50 = 8584.50 грн), заборгованість за відсотками 0.00 грн 
З 05 травня 2024 року по 02 червня 2024 року, включно, нарахування за денною відсотковою ставкою повинно бути 1.5 % від суми кредиту. Отже, станом на 02 червня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 8584.50 грн. Відсотки за користування кредитними коштами становлять 3734.33 грн (8584.50 * 1.5/100 = 128.77 грн) * 29 днів). Сплачено 7275.00 грн за вказаний період, з яких 3734.33 грн на погашення відсотків та 3540.67 грн на погашення тіла. Таким чином, заборгованість за тілом кредиту становить 5043.83 грн (8584.50 – 3540.67 = 5043.83 грн), заборгованість за відсотками 0.00 грн. 
З 03 червня 2024 року по 14 липня 2024 року, включно, нарахування за денною відсотковою ставкою повинно бути 1.5 % від суми кредиту. Отже, станом на 14 липня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 5043.83 грн. Відсотки за користування кредитними коштами становлять 3177.72 грн (5043.83 * 1.5/100 = 75.66 грн) * 42 дні). Сплачено 9930.48 грн за вказаний період. Тобто станом на 14 липня 2024 року відповідач повністю виплатив тіло кредиту та відсотки за користування кредитними коштами.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач на підставі укладеного з кредитодавцем електронного кредитного договору свої зобов`язання перед позикодавцем щодо повернення кредитних коштів виконав у повному обсязі, що підтверджується розрахунком позивача та вимогами закону, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним позовній заяві, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.
У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відмовляючи в задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» – залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2026 року — залишити без змін.
Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції — залишити в межах, ними понесених.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
Дата складення повного тексту постанови — 11 вересня 2026 року.

Головуючий         О.З. Костів
Судді:          Б.О. Гірський
М.В. Хома