11.08.2026 Справа № 696/1106/26 
№ 3/696/431/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 серпня 2026 року    м. Кам`янка 

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Шкреба В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД № 1 (м. Кам`янка) відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 КУпАП,
встановив :

22 липня 2026 року о 02 год. 17 хв. по вул. Генерала Безручка в м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області гр. ОСОБА_1 , в порушення п. 2.9а ПДР України керував автомобілем ВАЗ 210700-20 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено роздруківкою з приладу «Драгер 6820» про вміст алкоголю в крові 1,16 проміле.
Він же, в цей же день, в цей же час, і в цьому місці, будучи притягнутим постановою серії ЕНА № 7590463 від 22 липня 2026 року, в порушення п. 2.1.а) ПДР України повторно, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії керував автомобілем ВАЗ 210700-20 д.н.з. НОМЕР_1 .
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча викликався до суду шляхом направлення йому смс-повідомлення згідно поданої ним заяви. Суд керується постановою ВС від 23 січня 2025 року по справі № 591/4693/15, згідно якої якщо учасник справи надав суду номер телефону, то можна припустити, що він не заперечує щоб цей засіб комунікації використовувався судом, але таке покладає на нього обов`язок отримувати повідомлення та реагувати на них. Суд, який комуні кує з учасником справи за допомогою цього засобу зв`язку, діє правомірно та добросовісно. Явка ОСОБА_1 на судовий розгляд такої категорії справи згідно статті 268 КУпАП не є обов`язковою, а тому суд вважав за можливе проводити судовий розгляд у його відсутність. 
За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.
Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху ( знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння ( наркотичного чи алкогольного).
З дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського поліції слідує, що ОСОБА_1 в ході бесіди з працівниками поліції не заперечував того, що являвся водієм транспортного засобу, який попередньо зупинили працівники поліції через допущені порушення Правила дорожнього руху. Цим же відеозаписом зафіксовано, що останній знаходився за кермом транспортного засобу на час його зупинки.
Також, факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 підтверджується постановою серії ЕНА № 7590511 від 22 липня 2026 року про визнання ОСОБА_1 винуватим у суміжному правопорушенні за ч.5 ст. 121 КУпАП, яка останнім не оскаржена.
З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 міг мати ознаки алкогольного сп`яніння і такі в акті, протоколі та направленні зазначені. З даними акту, направлення та протоколу ОСОБА_1 ознайомився під відеозапис, проставив підпис про погодження.
З огляду на вказане, працівником поліції було дотримано процедуру документування згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС, Мінохорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Такі дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст. 130 КУпАП і в ході судового розгляду, суд знаходить таку кваліфікацію підтвердженою.
Щодо складеного протоколу за частиною 5 статті 126 КУпАП факт протиправності дій ОСОБА_1 стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 725773 від 22.07.2026 року; копією постанови від 22.07.2026 про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП; рапортом поліцейського; іншими матеріалами справи.
Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. 
Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
По справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та те, що останнім не вчинено дій та не надано доказів, які б свідчили про його невинуватість.
Суть вчиненого останнім адміністративного правопорушення полягає у :
-повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом
У зв`язку з чим ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність суд не знаходить.
Згідно частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність суд не знаходить. 
Останній заслуговує на накладення на нього штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.
Згідно долученого до матеріалів справи власником ВАЗ 210700-20 д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , через що у суду відсутні правові підстави для оплатного вилучення цього транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.
Керуючись ст.ст. 33,40-1,130, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ Про судовий збір,

Постановив :

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 та частиною 2 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення з урахуванням положень ст. 36 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн. (Отримувач: ГУК у Черк. обл./Черкаська обл/21081300 р/р:UA918999980313030149000023001 МФО 899998 Код класифікації доходів бюджету 21081300 ЄДРПОУ 37930566, Банк одержувача Казначейство України (ел.адм.подат.) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  у дохід Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів:ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, р/р UA 908999980313111256000026001, код класифікації бюджету 22030106, ЄДРПОУ 37993783, банк одержувача Казначейство України (ел.адм.подат.), призначення платежу Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050, пункт 5) судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України. 
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, захисником через Кам`янський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:           В.В.Шкреба