ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/4771/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву законного представника про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Ратнівського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася з позовом до Ратнівського відділу Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорта у формі паспортної книжечки;
зобов`язання оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.08.2026 адміністративний позов у даній справі задоволено повністю; визнано протиправними дії Ратнівського відділу Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ; зобов`язано Ратнівський відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.
26.08.2026 від законного представника ОСОБА_1 на поштову адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду даної справи, а саме: стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн
Частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином, розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення здійснено судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні). 
Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Враховуючи те, що розгляд даної справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу законний представник звернулася до суду 24.08.2026, що підтверджується штемпелем АТ «Укрпошта», відтак суд вважає, що заява останньої про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами подана до суду в межах визначеного законом п`ятиденного строку, передбаченого частиною сьомою статті 139 КАС України.
Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України” від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України», заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункті 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.
На підтвердження витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 10.04.2026, укладений із адвокатом Панасюком І.І., акт про надання правової допомоги від 22.08.2026, та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 15.04.2020 № б/н.
Правова допомога адвоката позивачу відповідно до акту виконаних робіт від 22.08.2026 складається з: укладення договору про надання правової допомоги, усна консультація клієнта, вивчення документів наданих клієнтом, виготовлення копій документів; складання і подання позовної заяви, всього 3000,00 грн.
Представник відповідача і поданих запереченнях на відповідь на відзив заперечив проти стягнення витрат на правничу допомогу, так як розмір витрат не є співрозмірним та пропорційним до предмету спору. Складання позовної заяви здійснюється без індивідуального підходу, а із застосуванням шаблонних матеріалів та не потребує значного часу на надання адвокатом зазначених вище послуг. Час, витрачений адвокатом Панасюком І.І. на виконання відповідних робіт (надання послуг), є необґрунтованим і непропорційним до предмету спору, оскільки перелік послуг, які зазначені в розрахунку, є звичайною, типовою, повсякденною роботою будь-якого адвоката. Представник відповідача також зазначає, що дана справа є типовою, а отже, адвокат зловживає правом на компенсацію витрат на правову допомогу, завищуючи розцінки та обсяг наданої правової допомоги.
Разом з тим, суд зауважує, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн є помірним, відповідає середньому рівню вартості правничих послуг у справах зазначеної категорії та не виходить за межі ринкових цін. При цьому відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження тверджень про неринковість вартості правничих послуг, зокрема: порівняльних розрахунків, відомостей про середні ринкові тарифи, експертних висновків чи інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про неспівмірність заявлених витрат саме з урахуванням складності цієї справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та значення спору для позивача.
Доводи представника відповідача про неспівмірність заявлених витрат не доведені належним чином.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, структурним підрозділом якого є Ратнівський відділ – відповідач у справі, витрат на правову допомогу у заявленому розмірі.
Керуючись статтями 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Заяву законного представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (43025, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Градний Узвіз, 4, код ЄДРПОУ 37821586) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 3000,00 грн (три тисячі грн 00 коп).
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій