Справа №461/10923/25
Провадження №2-др/443/5/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(додаткове)

26 серпня 2026 року          місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Павліва А.І., 
секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» – Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.
Представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заяви покликається на положення статей 141, 270 ЦПК України та понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій заяві просить справу розглядати за його відсутності. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 

Позиція суду. 
Суд, вивчивши викладені у заяві аргументи, а також матеріали цивільної справи №461/10923/25, доходить висновку, що заява про ухвалення у справі додаткового рішення підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
У позовній заяві представником позивача у порядку частини 8 статті 1241 ЦПК України повідомлено, що після ухвалення рішення суду першої інстанції протягом 5 днів ним буде подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення разом з підтвердженням розміру судових витрат (витрат на правничу допомогу) (а.с.8).
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.07.2026 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» заборгованість за Договором надання грошових коштів у кредит № 8318240525 від 26.05.2025 в сумі 19 077 грн 10 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 7 000,00 грн, заборгованість за процентами – 12 077,10 грн. У решті позовних вимог відмовлено (а.ц.с. № 461/10923/25 – 137-143).
Заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками сформовано у системі «Електронний суд» та подано до Жидачівського районного суду Львівської області 14.07.2026 (а.с.1).
На підтвердження розміру понесених витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн представником позивача надано:
договір №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025, укладений між адвокатом Андрущенко М.В. та ТОВ «Іннова Фінанс», у якому сторони узгодили його істотні умови, зокрема предмет договору, порядок надання та оплати наданих послуг (а.с.9-11);
заявку № 3304813211 від 03.12.2025, якою доручено виконавцю – адвокату Андрущенко М.В. написання позовної заяви до ОСОБА_1 , заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та клопотання про залишення про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив. Вартість цих послуг оцінено у 5 000,00 грн (а.с.12);
акт № 3304813211 від 14.07.2026 приймання-передачі послуг до договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025, яким сторонами погоджено надання виконавцем за заявкою № 3304813211 від 03.12.2025 та отримання Замовником такого переліку послуг: Написання позовної заяви до ОСОБА_1 , заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та клопотання про залишення про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив, а також вартість цих послуг у розмірі 5 000,00 грн (а.с.13);
платіжну інструкцію № 59 від 14.07.2026, яка підтверджує перерахування ТОВ «Іннова-Нова» на рахунок адвоката Андрущенко М.В. грошових коштів у сумі 5 000,00 грн згідно із заявкою № 3304813211 від 03.12.2025 (а.с.14).

Норми права, які застосував суд.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Приписами частини 1 статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями частини 1, 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).
За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Нормою пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові – на позивача.
Положеннями пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно з вимогами частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд повинен пересвідчитися, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на їх надання відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу та те, чи не становитиме їх стягнення надмірний тягар для іншої сторони.
Оцінивши аргументи сторони відповідача, суд зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, з огляду на: зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), не складність справи, усталеність судової практики при розгляді справ цієї категорії, ціну позову, – не відповідає критеріям розумності та співмірності і є надмірною. 
Так, відповідно до заявки №3304813211 від 03.12.2025 та акта №3304813211 від 14.07.2026, вартість послуг у загальному розмірі 5 000,00 грн визначена за виконання адвокатом декількох видів робіт, а саме: написання позовної заяви, заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, клопотання про залишення клопотання без розгляду та відповіді на відзив.
Водночас із матеріалів цивільної справи вбачається, що адвокатом фактично складено та подано до суду позовну заяву. Доказів виконання інших робіт, зазначених у заявці та акті приймання-передачі послуг, матеріали справи не містять.
При цьому наявне в матеріалах справи окремо оформлене клопотання про витребування доказів не зазначене ні у заявці № 3304813211 від 03.12.2025, ні в акті № 3304813211 від 14.07.2026 як послуга, вартість якої включена до заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Тому суд не бере до уваги зазначене клопотання як підставу для визначення обсягу правничої допомоги, вартість якої підлягає компенсації.
Позовна заява за своїм змістом та обсягом не є складною, не містить значного обсягу правового аналізу, посилань на складну чи неоднозначну судову практику, а предмет спору та правовідносини сторін є типовими для справ відповідної категорії. Отже, підготовка такої позовної заяви не потребувала значного обсягу часу чи виконання адвокатом складних правничих дій.
Крім того, суд враховує ціну позову, яка первісно становила 33 077,10 грн, тоді як за результатами розгляду справи позов задоволено частково та стягнуто з відповідача 19 077,10 грн, а в решті позовних вимог відмовлено. 
За таких обставин заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн не відповідає критеріям співмірності з фактичним обсягом наданих послуг, складністю справи та ціною позову.
З урахуванням наведеного, оцінюючи у сукупності фактично підтверджений матеріалами справи обсяг виконаної адвокатом роботи, нескладність справи, зміст та обсяг позовної заяви, ціну позову та результат розгляду справи, суд вважає обґрунтованим та співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн.
Зважаючи на приписи статті 141 ЦПК України, а також те, що позов задоволено частково, відтак витрати на професійну правничу допомогу підлягають покладенню на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 730,10 грн (3 000 : 100% х 57,67 %).
Керуючись статтями 137, 141, 258, 259, 270 Цивільного процесуального кодексу України , суд

ухвалив:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» – Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Ухвалити у справі №461/10923/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором додаткове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 730 (одна тисяча сімсот тридцять) грн 10 коп.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення – 26 серпня 2026 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів