Тарутинський районний суд Одеської області 
_________________________________________________________________________
Справа №514/419/25
Провадження по справі № 2/514/378/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року    с-ще Бессарабське
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кирилюк І.М.,
за участю секретаря судового засідання – Царан К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Болградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області до ОСОБА_1 , селянського (фермерського) господарства «СВІТОЧ» про витребування майна із чужого незаконного володіння,-
В С Т А Н О В И В :
Зміст позовних вимог.
У березні 2025 року керівник Болградської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області до ОСОБА_1 , селянського (фермерського) господарства «Світоч» (далі – СФГ «Світоч») про витребування майна із чужого незаконного володіння.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що за результатами проведених заходів процесуального керівництва у кримінальному провадженні №42022162270000015, відомості, за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2022 за ч.1 ст.358 КК України, виявлено незаконну передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення. 
В ході досудового розслідування встановлено, що рішенням Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області від 16.04.2021 №377-VIII затверджено розроблений за замовленням ОСОБА_1 проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 5124788000:01:003:0465). Цим же рішенням вказану земельну ділянку, яка складає площею 2,0 га, з яких 2,0га – рілля, виділено за рахунок земель комунальної власності на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (за межами населеного пункту) та передано у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.
Рішення прийнято на підставі клопотання ОСОБА_1 з доданими до нього витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та копією паспорту від 15.03.2021 року.
Проте, як встановив прокурор, ОСОБА_1 отримала дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно з розпорядженням Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 02.03.2009 №84/А-2009 із земель запасу Рівненської сільської ради, яке було підроблено.
Позивачем встановлено, що у підробленому розпорядженні співпадають номер та дата зі справжнім. Водночас підроблене розпорядження підписано головою Тарутинської районної державної адміністрації Матчина В.О., повноваження якого станом на 02.03.2009 року були припинені, а вказану посаду на день прийняття розпорядження обіймав ОСОБА_2 . У справжньому розпорядженні серед осіб, яким було надано дозволи на розроблення технічної документації землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Серпневської та Рівненської територіальних громад, відсутні прізвища ОСОБА_1 та ще двох осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 
На підставі рішення Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області від 16.04.2021 №377-VIII державним реєстратором Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області Сібовою І.І. 04.10.2021 (номер запису – 44353264) зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 2,0 га (кадастровий номер 5124788000:01:003:0465).
28.01.2022 року державним реєстратором Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області Сібовою І.І. (номер запису – 46450606) на підставі договору оренди землі б/н від 20.01.2022 було зареєстровано право оренди СФГ «Світоч»» на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 5124788000:01:003:0465).
Отже надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою, розроблення проєкту землеустрою, реєстрація в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номеру, затвердження проєкту землеустрою, передача земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та реєстрація цього права в Державному реєстрі речових прав з подальшою передачею земельної ділянки в оренду СФГ «Світоч» є незаконними, оскільки проведені на підставі документів, які містять недостовірну інформацію.
Незаконне набуття права власності на земельну ділянку відповідачем ОСОБА_1 та користування нею СФГ «Світоч» на праві оренди порушує інтереси територіальної громади в особі Бессарабської селищної ради, яка відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України є розпорядником земель комунальної власності.
У зв`язку з цим прокурор звернувся з вказаним позовом до суду та просить, керуючись ст. ст. 376-379 ЦК України, витребувати спірну земельну ділянку земельну ділянку із чужого незаконного володіння.

Процесуальні дії у справі. 
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 31 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою учасників справи або за їх заявами.
15 квітня 2025 року до суду надійшов відзив від СФГ «Світоч», в якому відповідач просив відмовити у позовних вимогах до нього, оскільки державним реєстратором Бессарабської селищної ради 24.03.2025 року зареєстровані відомості про припинення договору оренди на підставі розірвання сторонами орендних правовідносин за домовленістю. На підтвердження надав суду витяг з Державного реєстру речових прав № 419824022 від 27.03.2025 року.
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 03 грудня 2025 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.
Розгляд справи відкладався через неявку у судові засідання відповідача ОСОБА_1 .
У призначений день судового засідання сторони не з`явились.
Прокурор подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Представник Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за без його участі. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду повідомлена, що підтверджується трекінгом з Укрпошти про отримання поштового відправлення 25.12.2025.
Представник відповідача СФГ «Світоч» у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений.
Ураховуючи наведені обставини неявки сторін, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив протокольне рішення проводити розгляд справи на підставі письмових матеріалів та наявних у ній доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши заяви по суті спору, надані сторонами на підтвердження обґрунтування вимог та заперечень письмові докази, оцінивши їх кожен окремо та у сукупності, суд дійшов таких висновків. 
Встановлені судом фактичні обставини. 
За заявою заступника голови Громадської організації «Тарутинський район без корупції» від 21.02.2022 про вчинення злочину за фактом набуття права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 5124788000:01:003:0465) відділенням поліції № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42022162270000015, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2022 за ч.1 ст.358 КК України (а.с. 55).
В межах кримінального провадження органом досудового розслідування були встановлені наступні фактичні обставини.
Рішенням сесії Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області від 16.04.2021 №377-VIII затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 загальною площею 2,0 га, з них 2,0 га рілля (кадастровий номер 5124788000:01:003:0465) для ведення особистого селянського господарства на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (за межами населеного пункту), земельну ділянку виділено в натурі та передано у власність ОСОБА_1 .
На підставі вказаного рішення державним реєстратором Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області Сібовою І.І. 04.10.2021 (номер запису – 44353264) зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 2,0 га (кадастровий номер 5124788000:01:003:0465), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 28).
Згодом 20.01.2022 ОСОБА_1 уклала договір оренди землі б/н з СФГ «Світоч»» на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 5124788000:01:003:0465) , який був зареєстрований державним реєстратором Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області Сібовою І.І. (номер запису – 46450606) (а.с. 29). 
Як убачається із відповіді від 28 січня 2025 року №189/01-15 селищного голови Чєрнєва С. на запит прокурора, який здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, органом місцевого самоврядування рішення про передачу земельної ділянки у власність приймалось на підставі наступних документів: клопотання ОСОБА_1 , з доказами належної реєстрації такого звернення; офіційних документів на підтвердження особи заявниці її ідентифікаційного коду; наказу Головного управління держгеокадастру в Одеській області від 31.12.2020 року №15-19519/1320-045 «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки», а також витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастрового плану земельної ділянки з присвоєнням їй кадастрового номеру ( а.с. 58).
Із наказу начальника ГУ Держгеокадастру № 15-19519/1320-045, на яке посилається у своїй відповіді селищний голова убачається, що ОСОБА_1 , серед інших, було відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та передачу її у власність. Підставою відмови зазначено, що бажана для відведення земельна ділянка передана у комунальну власність ( а.с. 44).
Із сформованого 18.02.2020 року за заявою ТОВ «Терра КОМ» витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, убачається, що проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки складений 16.12.2019 року ТОВ «Терра КОМ», згідно з яким у кадастрі містяться наступні загальні відомості про земельну ділянку: кадастровий номер 5124788000:01:003:0465, місце розташування - Одеська область Тарутинський район, Рівненська сільська рада (за межами населеного пункту); цільове призначення - (01.03) для ведення особистого селянського господарства; категорія земель - сільськогосподарського призначення; форма власності – державна власність, площа земельної ділянки 2.0 га. належать до земель державної власності. До витягу доданий кадастровий план земельної ділянки з описом меж та експлікацією земельних угідь, із якої убачається що це рілля площею 2,0 га. 
За висновком Держгшеокадастру про розгляд проєкту землеустрою Держгшеокадастром щодо відведення земельної ділянки від 31.01.2020 № 1580/82-20 убачається, що підставою для його розроблення зазначено розпорядження Тарутинської державної адміністрації від 02.03 2009 року № 84/А-2009. 
В рамках зазначеного кримінального провадження за запитом Болградської окружної прокуратури (а.с. 68-69) Бессарабський сектор архівного відділу Болградської районної військової адміністрації в Одеській області надав відповідь від 31.01.2025 №02/02-14/6, з якої убачається , що в розпорядженні Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 02.03.2009 №84/А-2009 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Серпневської селищної та Рівненської сільської рад» у переліку громадян, яким надається згода на розробку проєктів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення ОСГ із земель запасу Рівненської сільської ради ОСОБА_5 відсутня. Також відсутні її особиста заява, клопотання Рівненської сільської ради про надання земельної ділянки в приватну власність для ведення ОСГ ОСОБА_5 . В архівному фонді відсутнє інше розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від цієї ж дати за таким номером (а.с. 70). 
Отже 02.03.2009 Тарутинська райдержадміністрація рішенням №84/А-2009 в межах повноважень щодо розпорядження землями державної форми власності надала згоду на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для їх формування фізичним особам, із земель запасу (рілля) Рівненської сільської ради, площею 1,50 га та 1,90 га. У переліку осіб, яким надавалась згода за цим розпорядженням на розроблення документації землеустрою, ОСОБА_5 не зазначено.
За замовленням відповідачки у 2019 році ТОВ «ТерраКОМ» розробила проєкт землеустрою відведення земельної ділянки та зареєструвала земельну ділянку в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номеру. Площа земельної ділянки складає 2.0 га , яка належить до державної форми власності на території Рівненської сільської ради. 
При цьому за висновком з метою інформування від 31.01.2020 року ГУ Держгеокадастру про розгляд проєкту щодо відведення земельної ділянки зазначено, що згоду на розроблення проєкту землеустрою надано розпорядженням Тарутинської райдержадміністрації №84/А-2009. 
ГУ Держгеокадастру у 2020 році відмовила ОСОБА_5 у затвердженні проєкту землеустрою з посиланням на те, що земельна ділянка передана до земель комунальної власності.
Після звернення останньої з клопотанням до Бессарабської селищної ради про затвердження проєкту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, розроблений ОСОБА_6 проєкт затверджено та земельну ділянку передано їй у власність за цільовим використанням – для ведення особистого селянського господарства. 
Наведені обставини свідчать про те, що земельну ділянку передано у власність ОСОБА_5 без погодження розробленого проєкту землеустрою щодо її відведення та на підставі інформації про прийняття такого розпорядження Тарутинською райдержадміністрацією, яка не відповідала дійсності. 
Встановивши вказані факти керівник Болградської окружної прокуратури Бахчиванжи Є. звернувся до Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області щодо заходів, які вжив виконавчий орган місцевого самоврядування, спрямованих на повернення вказаної земельної ділянки в комунальну власність. Проте голова відмовився від вжиття таких заходів (а.с. 84).
З огляду на це прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах Бессарабської територіальної громади в порядку ст. 56 ЦПК України.

Щодо обґрунтованості підстав звернення прокурора з цим позовом.
Відповідно до статті 131-1 Конституції України, на органи прокуратури України покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III ЦПК України.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Таке представництво здійснюється виключно за умови підтвердження судом підстав для такого представництва (ч.ч.3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).
У цій справі прокурор обґрунтував підстави представництва інтересів територіальної громади у сфері земельних відносин, невжиттям виконавчим органом Бессарабської селищної ради заходів на поновлення прав на земельну ділянку, яка незаконно вибула з власності громади.
Ураховуючи наведене, керуючись вимогами ст. 56 ЦПК України, суд ухвалою від 31 березня 2025 року дійшов висновку про обґрунтованість представництва прокурором прав та інтересів територіальної громади в суд, та прийняв позовну заяву до розгляду провадження у справі.

Правова оцінка судом встановлених у справі обставин.
Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Право власності набувається на підставі Конституції України, Земельного кодексу України (далі -ЗУ України) та інших законів, що видаються відповідно до них.
За змістом права власності на землю – це право полягає у володінні, користуванні та розпорядженні земельними ділянками ( ч.1 ст. 78 ЗК України ).
Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. 
Земельна ділянка як об`єкт права власності формується шляхом визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Серед іншого, формування земельної ділянки здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. (ст. 79 -1 ЗК України).
Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч.1 ст. 116 ЗК України).
Повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб наділені сільські, селищні, міські ради (ч.1 ст.122 ЗК України.). Вказана норма ЗК України узгоджується з нормами статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якими встановлено, що в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
За змістом ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні з наведенням усіх підстав такої відмови.
При цьому вказаною нормою визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього. 
Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. 
Рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом. У цій справі – розпорядженням райдержадміністрації щодо земельної ділянки державної форми власності , розташованої поза межами населеного пункту.
Відповідно до ст. 118 ЗК України передання (надання) земельної ділянки у власність є завершальним етапом безоплатної передачі (приватизації) земельних ділянок. 
Додані до позовної заяви матеріали свідчать про те, що підставою для набуття відповідачем ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку (кадастровий номер 5124788000:01:003:0465) площею 2,0 га стало рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проєкту землеустрою щодо її відведення, розробленого ТОВ «ТерраКОМ» за замовленням ОСОБА_5 на підставі сфальсифікованого розпорядження Тарутинської райдержадміністрації про погодження такого проєкту.
Отже прийняте рішення про передачу у власність земельної ділянки ґрунтувалось на незаконному дозволі щодо її відведення. 
Реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та присвоєння кадастрового номера не легалізує такі протиправні дії, тому рішення про затвердження такого проєкту землеустрою та передача земельної ділянки у власність є незаконним. 
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 повідомила суду, що не потребувала цієї ділянки, а отже судом встановлено, що і волевиявлення з боку відповідача на її отримання не було. 
Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із частиною 1 статті 319 зазначеного Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За змістом статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.
Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням передбачених ЦК України вимог.
Правовий аналіз положень статті 387 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до не власника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.
Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.
Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14 зазначено, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Оскільки однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно(п.99 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Верховний Суд дійшов висновку, що цей припис закону слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем ( п.п.95-99 постанови № 488/5027/14).
Отже зазначені в позовній заяві прокурора вимоги про витребування земельної ділянки із незаконного володіння ОСОБА_5 та повернення її територіальній громаді є ефективним захистом порушеного права в суді.
Оскільки спірна земельна ділянка кадастровий номер 5124788000:01:003:0465 площею 2,00 га вибула з комунальної власності поза волею територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування, з порушенням чинного законодавства на підставі недостовірного розпорядчого акту про погодження проєкту її відведення, що встановлено судом і не заперечується сторонами у справі, суд дійшов висновку що позовні вимоги прокурора до відповідача ОСОБА_5 про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
В частині витребування у СФК «Світоч» (код ЄДРПОУ 31277902) на користь Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області (код ЄДРПОУ 04379226) спірної земельної ділянку, яка перебувала у добросовісному тимчасовому володінні СФГ «Світоч» суд зазначає наступне.
Звертаючись з позовом до СФГ «Світоч» прокурор в інтересах Бессарабської селищної ради просив витребувати спірну земельну ділянку з володіння останнього, посилаючись на укладення договору оренди з ОСОБА_5 , яка є незаконним власником цієї земельної ділянки.
У відзиві на позовну СФГ «Світоч» (орендар спірної земельної ділянки ) зазначив про безпідставність заявлених у позові вимог, оскільки орендні правовідносини з ОСОБА_5 до звернення до суду з позовом були розірвані і державним реєстратором внесені відповідні зміни до Державного реєстру речових прав. На підтвердження заперечень надав копію витягу з реєстру (а.с.117).
З огляду на вказану обставину вимоги до СФГ «Світоч» не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.
Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви Одеська обласна прокуратура сплатила судовий збір у розмірі 6056 гривень 00 копійок, оскільки позовна заява містила вимоги про витребування земельної ділянки від кожного з відповідачів.
Ураховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача ОСОБА_1 на користь Одеської обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В решті – судовий збір покладається на позивача.
Вимоги щодо стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи не заявлялись. 
Ураховуючи наведене та керуючись ст. 12, 13, 56, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Болградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області до ОСОБА_1 , селянського (фермерського) господарства «СВІТОЧ» про витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити частково.
Витребувати земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 5124788000:01:003:0465 (рнонм 2280784151247) з володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь належного власника – Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області (код ЄДРПОУ 04379226).
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Одеської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн за реквізитами: отримувач коштів - Одеська обласна прокуратура (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3), код отримувача (код ЄДРПОУ) - 03528552, рахунок отримувача - UA808201720343100002000000564, банк отримувача - ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820172, код класифікації доходів бюджету- 22030101.
В решті позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя      І.М. Кирилюк