Справа № 752/3397/25 
Провадження № 2-о/752/31/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
09 липня 2026 року  Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді -   Машкевич К.В.
за участю секретаря-   Касаткіної А.В.
заявника-     ОСОБА_1 
заінтересованої особи-   ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М., ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд
В С Т А Н О В И В:
Заявник звернулася до суду і просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 2003 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Посилається в заяві на те, що проживала з ОСОБА_3 з 2003 року спочатку в квартирі АДРЕСА_1 разом з її батьками, а в подальшому стали проживати в квартирі АДРЕСА_2 .
В 2007 році повернулися в квартиру по АДРЕСА_3 , де і постійно проживали.
Весь цей час вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом подорожували та мали взаємні права та обов`язки, як подружжя, однак у шлюбі не перебували.
Під час спільного проживання оплачували комунальні послуги за обидві квартири, разом оплачували забезпечення побуту.
З 2014 року до 2020 року ОСОБА_3 перебував на її утриманні, оскільки звільнився з роботи до досягнення пенсійного віку.
Після онкологічного захворювання в 2022 році саме вона доглядала за ним та приймала фінансову участь у його лікуванні, оскільки його пенсія була незначною та не покривала витрат на лікування.
29 серпня 2022 року ОСОБА_3 склав заповіт на її користь.
Після смерті ОСОБА_3 вона 20 січня 2025 року подала заяву про прийняття спадщини.
Встановлення даного факту необхідне їй для оформлення спадщини за нульовою ставкою податку доходів фізичних осіб, встановленою для спадкоємців першого ступеня спорідненості.
З урахуванням цього, просить задовольнити заяву.
Заява була зареєстрована судом 07 лютого 2025 року і відповідно до статті 33 ЦПК України був визначений склад суду.
Ухвалою від 24 лютого 2025 року в справі було відкрито провадження. 
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі, заінтересованим особам додатково копію заяви з додатками.
Заявник у судовому засіданні заяву підтримала.
Заінтересована особа ОСОБА_2 заяву також підтримав.
Приватний нотаріус Нікітенко Ю.М. в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином.
Виходячи з цього, на підставі частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності.
Заслухавши заявника, заінтересовану особу та свідка. дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. 
В  пункті 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. 
Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов, а саме, якщо: 
1) згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 
4)встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 
Судом встановлено, що заявник з 2003 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померлий склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучерук Н.В., яким усе своє майно заповів заявниці.
16 січня 2025 року за заявою сина померлого - заінтересованої особи ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотарвального округу Нікітенко Ю.М. була заведена спадкова справ № 320/25 до майна померлого.
20 січня 2025 року заяву про прийняття спадщини подала заявник.
09 червня 2025 року спадкоємцям видані свідоцтва про право на спадщину за законом.
( а.с. 66 - 89 )
Свідок ОСОБА_4 в судовому засданні зазначила, що працювала разом з заявником з 1988 року, дружили родинами.
З 2003 року заявник проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю.
Вона постійно спілкувалася з ними, зустрічали разом св`ята, це була сім`я.
Проживання заявника однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу у судовому засіданні підтвердив і син померлого - заінтересована особа ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 1 Декретау Кабінету Міністрів Укоаїни « Про державне мито» платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 2 Декрету державне мито справляється: за вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами і виконавчими комітетами сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, а також за видачу дублікатів нотаріально засвідчених документів.
Пунктом «ж» частини 3 Декрету за видачу свідоцтва про право на спадщину стягується плата в розмірі 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян. 
Питання, пов`язані з оподаткуванням спадщини, регулюються статтею 174 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 174.2.1.статті 174.2 Податкового кодексу України об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення, оподатковуються за нульовою ставкою. 
Пунктом 174.4 статті 174 Податкового кодексу України встановлено, що державний нотаріус (державна нотаріальна контора) за місцем розташування державної нотаріальної контори та/або в сільських населених пунктах уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини щомісяця, а приватний нотаріус за місцем розташування робочого місця щокварталу (з розбивкою по місяцях звітного кварталу) у порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку, подають до контролюючого органу інформацію за формою такого податкового розрахунку, в якій зазначають відомості про видачу свідоцтв про право на спадщину, а також іншу інформацію, передбачену податковим розрахунком, подання якого передбачено підпунктом "б" пункту 176.2 статті 176 цього Кодексу. 
При цьому у такому податковому розрахунку обов`язково зазначається сума доходу у вигляді вартості успадкованого майна, отриманого платником податку, зазначеним у підпункті 174.2.2 цього пункту.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Тобто, відсутність державної реєстрації шлюбу сама по собі не заперечує існування сім`ї. 
Закон визнає фактичні сімейні відносини. 
За змістом частини 4 статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Частиною 1 статті 36 СК України визначено, що підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц зазначила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Крім того, в рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03 червня 1999 року наголошено, що обов`язковими умовами визнання осіб членами сім`ї є не лише спільне проживання, а й ведення спільного господарства.
Тобто, у справах про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу вирішальне значення має належне підтвердження реального сімейного укладу, спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю.
В судовому засіданні встановлено, що під час спільного проживання без реєстрації шлюбу заявник та ОСОБА_3 мали спільний побут, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, несли спільні витрати,сприймали себе як подружжя.
Свідок ОСОБА_4 підтвердила в судовому засіданні, що заявника і ОСОБА_3 оточуючі сприймали як пару.
Ці ж обставини підтвердив син померлого від іншого шлюбу - заінтересована особа ОСОБА_2 .
З урахуванням цього, суд приходить до висновку про задоволення заяви.
В той же час, відповідно до усталеної практики Верховного С уду, висловленої в тому числі в постановах від 06 квітня 2020 року у справі № 641/7033/18, від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц та від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17 факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути встановлений судом лише за період після 01 січня 2004 року.
Тобто, навіть якщо фактичне спільне проживання розпочалося значно раніше, суд може оцінювати лише той період, який настав після 01 січня 2004 року. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви.
Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись статтями 15, 16, 1216, 1218, 1222,1223, 1258, 1259, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 263 - 266, 268, 273, 293, 315 ЦПК України, суд 
В И Р І Ш И В:
Заяву задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 01 січня 2004 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявник:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 . 
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя К.В. Машкевич