556/742/26 
2/154/1451/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
07 липня 2026 року м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
20 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» звернулось до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Обґрунтування позовних вимог
У позовній заяві позивач зазначив, що 19 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 8039784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями.
Позивач вказав, що відповідач здійснив реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, заповнив електронну анкету-заяву на отримання споживчого кредиту на вебсайті первісного кредитора, після чого ТОВ «МІЛОАН» розмістило в особистому кабінеті позичальника пропозицію укласти кредитний договір. Для підтвердження акцепту відповідачу було направлено одноразовий ідентифікатор 440512, який був введений у відповідному розділі інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця. 
За твердженням позивача, кредитний договір був укладений 19 червня 2025 року, кредит надавався строком на 360 днів, а відповідач підтвердив ознайомлення з усіма істотними умовами договору та отримання всієї інформації, передбаченої вимогами чинного законодавства України. 
Позивач зазначив, що на виконання умов кредитного договору ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредитні кошти у сумі 3000 грн шляхом перерахування на банківську картку, зазначену позичальником під час оформлення заявки, а саме НОМЕР_1 . 
Також позивач вказав, що проценти за користування кредитом умовами кредитного договору не передбачені, натомість договором передбачена комісія за надання кредиту, яка, на думку позивача, є складовою загальної вартості кредиту та була доведена до відома відповідача до моменту укладення договору. 
Позовна заява мотивована тим, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредитні кошти у встановлений договором строк не повернув, передбачені договором платежі не сплатив, у зв`язку з чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
Станом на дату подання позовної заяви позивач визначив заборгованість відповідача за кредитним договором № 8039784 у загальному розмірі 19 942 грн, яка, за змістом позовної заяви, складається з тіла кредиту у розмірі 3000 грн, комісії за надання кредиту у розмірі 3942 грн та штрафних санкцій за неналежне виконання кредитного зобов`язання у розмірі 6000 грн. 
25 листопада 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого, як зазначає позивач, він набув права первісного кредитора за кредитним договором № 8039784. 
У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором № 8039784 від 19 червня 2025 року у розмірі 19 942 грн, судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн, а також судові витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику, у розмірі 381 грн 74 коп. 
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 30 квітня 2026 року цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Володимирського міського суду Волинської області.
Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 10 червня 2026 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача до суду не з`явився. У позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, за наявними у справі доказами, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною у справі розпискою про отримання рекомендованого повідомлення. Причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не подав.
З огляду на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, його неявку без повідомлення причин, неподання відзиву, а також відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд відповідно до статей 223, 280 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем надано паспорт споживчого кредиту № 8039784, складений Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» як кредитодавцем.
Згідно з паспортом споживчого кредиту, кредитодавцем є Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21. У паспорті також зазначено контактний телефон кредитодавця, адресу електронної пошти та офіційний вебсайт amigo.com.ua.
У розділі 3 паспорта споживчого кредиту «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» зазначено, що тип кредиту — кредит, сума кредиту становить 3000 грн, строк кредитування — 360 днів, мета отримання кредиту — задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Спосіб надання кредиту визначено як безготівковий на рахунок з використанням картки; забезпечення кредиту не вимагається.
У розділі 4 паспорта споживчого кредиту зазначено, що процентна ставка протягом першого розрахункового періоду становить 0,0010 % річних, протягом решти строку кредитування — 0,0010 % річних. База для нарахування процентів визначена як фактична кількість днів у місяці, 365 днів у році. Тип процентної ставки — фіксована.
У цьому ж розділі паспорта споживчого кредиту передбачено платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору, а саме: комісію за надання кредиту у розмірі 810 грн, яка нараховується за ставкою 27 % від суми кредиту одноразово, а також комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), сума якої за весь строк кредитування становить 9636 грн і яка нараховується за ставкою 14,60 % від суми кредиту за кожний розрахунковий період, крім останнього періоду, що встановлені графіком платежів.
Паспорт споживчого кредиту містить застереження, що якщо згідно з графіком платежів комісія за надання кредиту підлягає сплаті частинами, сума комісії може складати менш ніж 27 % від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів або кількість платежів згідно з графіком платежів утворюється не ціле число; у такому разі дріб округлюється до цілого числа в меншу сторону. Також зазначено, що будь-яке збільшення витрат можливе виключно на підставі письмової згоди позичальника.
Згідно з паспортом споживчого кредиту, платежі за послуги кредитного посередника відсутні. Загальні витрати за кредитом становлять 10446 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі, становить 13446 грн. Реальна річна процентна ставка зазначена у розмірі 2418,52 % річних.
У розділі 5 паспорта споживчого кредиту зазначено, що порядок повернення кредиту, кількість і розмір платежів та періодичність їх внесення визначаються графіком платежів, що додається до паспорта споживчого кредиту.
У розділі 6 паспорта споживчого кредиту зазначено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Пеня визначена як відсутня. Щодо штрафів зазначено, що у разі прострочення може нараховуватись штраф у розмірі 1000 грн за кожний випадок порушення, невиконання або неналежного виконання зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 дні.
У цьому ж розділі паспорта споживчого кредиту зазначено, що в період прострочення можуть нараховуватись проценти за порушення грошового зобов`язання за ставкою, однак цифрове значення такої ставки у відповідному полі не зазначене. Інші платежі визначені як відсутні.
Також у паспорті споживчого кредиту зазначено, що сукупна сума неустойки, штрафу, пені та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі кредитного договору, не може перевищувати 50 % від загальної суми кредиту, одержаного позичальником, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за кредитним договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Паспорт споживчого кредиту містить відомості про дату надання інформації — 19 червня 2025 року. У ньому також зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною протягом двох днів з дати її надання.
У паспорті споживчого кредиту міститься підтвердження отримання та ознайомлення споживачем з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних умов кредитування, а також підтвердження отримання всіх пояснень, необхідних для оцінки адаптованості договору до потреб і фінансової ситуації споживача. Підпис споживача зазначений як електронний підпис одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 .
З графіка платежів до паспорта споживчого кредиту № 8039784 вбачається, що кредит виданий 19 червня 2025 року у сумі 3000 грн. Загальна вартість кредиту за графіком становить 13446 грн, з яких 3000 грн — сума кредиту, 0 грн — проценти за користування кредитом, 9636 грн — комісія за обслуговування кредитної заборгованості, 810 грн — комісія за надання кредиту.
Графік платежів передбачає перший платіж 19 липня 2025 року у розмірі 810 грн, який повністю віднесений до комісії за надання кредиту. Наступні платежі, починаючи з 03 серпня 2025 року і до 30 травня 2026 року, переважно визначені у розмірі 441 грн кожний, з яких 3 грн спрямовуються на погашення суми кредиту, 0 грн — на проценти за користування кредитом, 438 грн — на комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Останній платіж за графіком визначений на 14 червня 2026 року у розмірі 3375 грн, з яких 2937 грн спрямовуються на погашення суми кредиту, 0 грн — на проценти за користування кредитом, 438 грн — на комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Усього за графіком платежів за 360 днів користування кредитом передбачено до сплати 13446 грн, з яких: 3000 грн — повернення суми кредиту, 0 грн — проценти за користування кредитом, 9636 грн — комісія за обслуговування кредитної заборгованості, 810 грн — комісія за надання кредиту. Реальна річна процентна ставка у графіку платежів зазначена у розмірі 2418,52 % річних.
З анкети-заяви на кредит № 8039784 вбачається, що вона сформована на сайті amigo.com.ua, дата створення — 19 червня 2025 року. У ній зазначено суму кредиту 3000 грн, валюту кредиту — українська гривня, строк кредиту — 30 днів з 19 червня 2025 року, дату повернення кредиту — 19 липня 2025 року, суму до повернення — 13446 грн.
В анкеті-заяві зазначено складові частини сукупної вартості кредиту, а саме: комісія за надання кредиту — 10446 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 27 % від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом — 0 грн, які нараховуються за ставкою «None» відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Позичальником в анкеті-заяві зазначений громадянин України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать — чоловік, вік — 20 років. Також зазначено номер мобільного телефону позичальника НОМЕР_3 , електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 , документ, що посвідчує особу, — паспорт у формі картки № НОМЕР_4 , адресу реєстрації та адресу проживання: АДРЕСА_1 .
Анкета-заява містить відомості про соціальний статус позичальника, місце роботи, щомісячні доходи, канал залучення та IP-адресу, з якої подано заяву: 188.163.112.11.
З анкети-заяви також вбачається послідовність оформлення та розгляду заяви № 8039784: заповнення заяви, автоматична перевірка, перевірка у бюро кредитних історій, скоринг, підписання паспорта кредиту та підписання договору. Підписання паспорта кредиту відбувалося 19 червня 2025 року в період з 21 год. 01 хв. 47 сек. до 21 год. 28 хв. 29 сек., підписання договору — 19 червня 2025 року в період з 21 год. 28 хв. 29 сек. до 21 год. 28 хв. 49 сек.
З анкети-заяви вбачається, що за результатами розгляду заяви № 8039784 кредитодавцем прийнято рішення «Погоджено», дата рішення — 19 червня 2025 року. Погодженими умовами кредитування зазначено: замовлена сума — 3000 грн, замовлений строк — 30 днів, погоджена сума — 3000 грн, погоджений строк — 30 днів, комісія за надання — 27 % одноразово, ставка процентів — «None» % за кожен день користування.
На підтвердження факту видачі кредитних коштів позивачем надано платіжне доручення № 156042957 від 19 червня 2025 року.
Зі змісту цього платіжного доручення вбачається, що платником є ТОВ «МІЛОАН», банк платника — АТ КБ «ПриватБанк», отримувачем коштів зазначений ОСОБА_1 , банк отримувача — АТ «СЕНС БАНК».
У платіжному дорученні зазначено суму переказу — 3000 грн, валюту платежу — українська гривня, а також призначення платежу: «Кошти згідно договору 8039784».
Також у платіжному дорученні зазначено реквізити платіжної картки отримувача: НОМЕР_1 , що відповідає номеру банківської картки, вказаному позичальником під час оформлення заявки на отримання кредиту.
З наданої позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 8039784 вбачається, що 19 червня 2025 року відповідачу надано кредит у сумі 3000 грн та цього ж дня нараховано комісію за надання кредиту у розмірі 810 грн. 
20 липня 2025 року у відомості відображено нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 438 грн, а також сплату комісії за надання кредиту у розмірі 810 грн.
У подальшому відомість містить послідовне нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 438 грн за кожний розрахунковий період, а саме: 04 серпня 2025 року, 19 серпня 2025 року, 03 вересня 2025 року, 18 вересня 2025 року, 03 жовтня 2025 року, 18 жовтня 2025 року, 02 листопада 2025 року, 17 листопада 2025 року та надалі згідно з графіком платежів.
Також у відомості відображено нарахування штрафу згідно з пунктом 4.1 договору у розмірі 1000 грн за кожний випадок порушення строків виконання зобов`язань, зокрема 06 серпня 2025 року, 21 серпня 2025 року, 05 вересня 2025 року, 20 вересня 2025 року, 05 жовтня 2025 року та 20 жовтня 2025 року. Загальна сума штрафних санкцій, відображених у розрахунку та заявлених позивачем до стягнення, становить 6000 грн. 
З розрахунку вбачається, що проценти за користування кредитом позивачем фактично не нараховувались. Заборгованість за процентами у структурі заявлених вимог відсутня.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку та змісту позовної заяви, загальний розмір заявленої до стягнення заборгованості за кредитним договором № 8039784 становить 12 942 грн, а не 19 942 грн, яка складається з: 3000 грн — тіло кредиту; 3942 грн — комісія за надання кредиту; 6000 грн — штрафні санкції за неналежне виконання кредитного зобов`язання. 
На підтвердження переходу права вимоги позивачем надано договір факторингу № ДО-20251125 від 25 листопада 2025 року, укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ».
Зі змісту наданих матеріалів щодо факторингу вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» відступило, а ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, включеними до відповідного реєстру боржників.
Також позивачем надано платіжну інструкцію № 414 від 25 листопада 2025 року про оплату суми фінансування згідно з договором факторингу № ДО-20251125 від 25 листопада 2025 року.
У копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ДО-20251125 від 25 листопада 2025 року міститься запис № 822 щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за кредитним договором № 8039784.
У зазначеному витягу вказано, що кредит за договором № 8039784 виданий 19 червня 2025 року у сумі 3000 грн, адреса боржника: АДРЕСА_1 , дата закінчення строку кредитування — 14 червня 2026 року.
Згідно з цим витягом, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 8039784 становить 12 942 грн, з яких: 3000 грн — сума основного боргу за кредитом, 3942 грн — сума комісій, 6000 грн — сума штрафних санкцій.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Щодо загальних засад доказування та меж розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
На підставі ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Отже, під час розгляду справи суд виходить із меж заявлених позовних вимог, оцінює лише ті докази, які надані сторонами або містяться у матеріалах справи, та не може покладати в основу рішення припущення щодо існування заборгованості, її розміру чи складових.
Щодо укладення кредитного договору та дійсності електронного правочину.
Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
За змістом ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
На підставі ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо він підписаний його стороною. 
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
За змістом ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. 
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
За змістом п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор — це алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує особа, що прийняла пропозицію укласти електронний договір, і яка може передаватися засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у системі суб`єкта електронної комерції. 
Відповідно до ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття другою стороною. Згідно зі ст. 12 цього Закону, якщо електронний правочин має бути підписаний, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
З досліджених судом письмових доказів встановлено, що 19 червня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № 8039784. Надані позивачем документи містять відомості про кредитодавця, позичальника, його РНОКПП, дату народження, адресу проживання, номер мобільного телефону, електронну пошту, паспортні дані, IP-адресу, суму кредиту, строк кредитування, графік платежів, умови сплати комісій, а також відомості про підписання паспорта кредиту та договору шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, факт укладення кредитного договору не заперечив, доказів використання його персональних даних іншою особою, укладення договору поза його волею, обмеження цивільної дієздатності або недійсності правочину суду не надав.
Таким чином, суд доходить висновку, що кредитний договір № 8039784 від 19 червня 2025 року укладений між сторонами в електронній формі, містить погоджені сторонами істотні умови та є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена і судом він недійсним не визнавався.
Щодо факту надання кредиту та обов`язку відповідача повернути отримані кошти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. 
На підставі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
З матеріалів справи встановлено, що за умовами кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 3000 грн.
Факт надання кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 156042957 від 19 червня 2025 року, зі змісту якого вбачається перерахування ТОВ «МІЛОАН» на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 3000 грн на банківську картку НОМЕР_1 із призначенням платежу «Кошти згідно договору 8039784».
Відповідач доказів повернення отриманого кредиту, повного або часткового погашення основного боргу, неправильності зазначеного платіжного документа або припинення зобов`язання з інших підстав суду не подав.
Отже, позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт фактичного перерахування відповідачу кредитних коштів у сумі 3000 грн, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок повернути отриману суму кредиту у порядку та строки, визначені договором.

Щодо переходу права вимоги до позивача.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, тобто відступлення права вимоги. 
Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
На підтвердження переходу права вимоги позивачем надано договір факторингу №ДО-20251125 від 25 листопада 2025 року, укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ», платіжну інструкцію про оплату суми фінансування за цим договором, а також витяг з реєстру боржників до договору факторингу.
У копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ДО-20251125 від 25 листопада 2025 року міститься запис щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за кредитним договором № 8039784.
У зазначеному витягу вказано, що кредит за договором № 8039784 виданий 19 червня 2025 року у сумі 3000 грн, дата закінчення строку кредитування — 14 червня 2026 року, загальна сума заборгованості — 12 942 грн, з яких 3000 грн — сума основного боргу за кредитом, 3942 грн — сума комісій, 6000 грн — сума штрафних санкцій.
Отже, надані позивачем документи підтверджують перехід до ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8039784, однак у межах тієї заборгованості, яка зазначена у витягу з реєстру боржників та підтверджена іншими матеріалами справи.
Щодо заборгованості за комісіями.
З матеріалів справи встановлено, що кредитний договір № 8039784 має особливу структуру платежів: проценти за користування кредитом фактично не визначені як самостійна істотна плата за користування коштами, а вартість кредиту для споживача сформована переважно через комісійні платежі.
З паспорта споживчого кредиту та графіка платежів вбачається, що договором передбачено комісію за надання кредиту, а також комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості). У графіку платежів окремо відображено суму кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 0 грн, комісію за надання кредиту та комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
У розрахунку заборгованості та у витягу з реєстру боржників за кредитним договором № 8039784 зазначена заборгованість за комісіями у розмірі 3942 грн.
Суд враховує, що умови про сплату комісій включені до документів, які формували зміст кредитного договору, а саме паспорта споживчого кредиту, графіка платежів та анкети-заяви. Ці умови були зазначені у документах, підписаних електронним підписом одноразовим ідентифікатором, та становили частину погодженого сторонами змісту договору.
Водночас суд звертає увагу, що правова природа таких комісій та їх співвідношення із загальною вартістю кредиту могли б бути предметом окремого спору щодо дійсності відповідних умов договору. Однак у цій справі відповідач не подав відзиву, не заперечив проти стягнення комісій, не заявив зустрічного позову про визнання недійсними умов кредитного договору в частині комісій, а також не надав доказів того, що відповідні умови договору є нікчемними.
За змістом ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення вимог, встановлених законом; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом, а якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Отже, за відсутності встановленої законом нікчемності відповідної умови, за відсутності заявленої відповідачем вимоги про визнання її недійсною та з огляду на презумпцію правомірності правочину, суд не має підстав не враховувати погоджену сторонами умову договору про сплату комісій.
З урахуванням наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісіями у розмірі 3942 грн є доведеною та підлягає задоволенню.
Щодо штрафних санкцій.
Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою, штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 
З наданого позивачем розрахунку та витягу з реєстру боржників вбачається, що позивач заявив до стягнення 6000 грн штрафних санкцій за неналежне виконання кредитного зобов`язання.
За своєю правовою природою зазначена сума є відповідальністю відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а не платою за користування кредитом чи поверненням отриманих кредитних коштів.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальникові було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення. Нараховані включно з 24 лютого 2022 року неустойка, штраф, пеня та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами за прострочення виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем. 
Оскільки кредитний договір № 8039784 укладений 19 червня 2025 року, а заявлені штрафні санкції нараховані за прострочення виконання кредитного зобов`язання у період дії воєнного стану, відповідач як позичальник звільнений від обов`язку сплати таких штрафних санкцій на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Тому вимога позивача про стягнення з відповідача 6000 грн штрафних санкцій задоволенню не підлягає.
Щодо розміру доведеної заборгованості та арифметичної невідповідності заявленої суми позову.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 8039784 у розмірі 19 942 грн.
Водночас зі змісту самої позовної заяви, розрахунку заборгованості та витягу з реєстру боржників вбачається, що структура боргу за кредитним договором № 8039784 складається з: 3000 грн основного боргу, 3942 грн комісій та 6000 грн штрафних санкцій.
Арифметично сума зазначених складових становить 12 942 грн, а не 19 942 грн.
Будь-якої іншої складової заборгованості у розмірі 7000 грн або доказів існування боргу понад 12 942 грн позивачем не надано. Навпаки, у витягу з реєстру боржників, на підставі якого позивач обґрунтовує перехід до нього права вимоги, за відповідачем ОСОБА_1 зазначена загальна сума заборгованості саме 12 942 грн.
Тому позовні вимоги в частині стягнення суми, що перевищує документально підтверджену структуру заборгованості, є недоведеними.
Висновок суду за результатами розгляду справи.
Оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позивач довів факт укладення кредитного договору № 8039784 від 19 червня 2025 року, факт надання відповідачу кредитних коштів у сумі 3000 грн, погодження сторонами умов про сплату комісій, перехід до позивача права вимоги за цим договором, а також невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати погоджених договором комісій.
Разом з тим, заявлена до стягнення сума штрафних санкцій у розмірі 6000 грн є відповідальністю за прострочення виконання кредитного зобов`язання, від якої відповідач звільнений на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Крім того, позивач не довів наявності заборгованості у загальному розмірі 19 942 грн, оскільки надані ним документи підтверджують структуру заборгованості лише в межах 12 942 грн, з яких 6000 грн становлять штрафні санкції, що не підлягають стягненню.
У зв`язку з цим позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 8039784 від 19 червня 2025 року у загальному розмірі 6942 грн, яка складається з: 3000 грн основного боргу та 3942 грн заборгованості за комісіями.
У задоволенні позову в частині стягнення 6000 грн штрафних санкцій та в частині стягнення суми, що перевищує документально підтверджений розмір заборгованості, слід відмовити.
Судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до таких витрат належать також інші витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір таких витрат має бути співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Водночас відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, зменшення розміру витрат на правничу допомогу у разі недотримання вимог співмірності здійснюється судом за клопотанням іншої сторони, а обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп.
Також позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн та витрати, пов`язані з підготовкою і направленням документів відповідачу, у розмірі 381 грн 74 коп.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № ДО-20260202/001 від 02 лютого 2026 року, прайс-лист адвоката, заявку про надання правової допомоги № 466 від 10 лютого 2026 року, витяг з акта № 466 про надання юридичної допомоги від 10 лютого 2026 року та платіжну інструкцію № 418 від 26 лютого 2026 року.
Із зазначених документів вбачається, що правнича допомога надавалась щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 8039784 та включала усну консультацію з вивченням документів вартістю 2000 грн і складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду вартістю 5000 грн, усього 7000 грн.
Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило. Доказів неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу відповідач суду не подав.
За таких обставин суд не вбачає процесуальних підстав для зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи, однак такі витрати, як і інші судові витрати, підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів відповідачу, позивачем надано договір № ДТ-СК-30102025 від 30 жовтня 2025 року, укладений з ТОВ «ДІРЕКТ ТЕХНОЛОДЖІ», додаток № 3 до цього договору від 28 січня 2026 року, а також акт надання послуг № 80 від 28 лютого 2026 року.
З додатка № 3 до договору № ДТ-СК-30102025 вбачається, що вартість послуг з друку пакету документів до суду, конвертування, організації поштової доставки, підготовки поштових документів, обробки бази та поштових витрат становить 381 грн 74 коп.
Ціна позову становить 19 942 грн 00 коп. Позовні вимоги задоволені частково — у розмірі 6942 грн 00 коп., що становить 34,81 % від заявленої до стягнення суми.
З огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 926 грн 81 коп. із розрахунку: 2662 грн 40 коп. ? 34,81 %.
Витрати на професійну правничу допомогу також підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2436 грн 77 коп. витрат на професійну правничу допомогу із розрахунку: 7000 грн ? 34,81 %.
Витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів відповідачу, підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 132 грн 89 коп. із розрахунку: 381 грн 74 коп. ? 34,81 %.
Загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, становить 3496 грн 47 коп., з яких: 926 грн 81 коп. — судовий збір, 2436 грн 77 коп. — витрати на професійну правничу допомогу, 132 грн 89 коп. — витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів відповідачу.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 202, 204, 205, 207, 215, 512, 514, 516, 526, 530, 549, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1049, 1054 ЦК України, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, —
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором № 8039784 від 19 червня 2025 року у загальному розмірі 6942 (шість тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 00 копійок, яка складається з: 3000 гривень 00 копійок — заборгованість за основним боргом; 3942 гривні 00 копійок — заборгованість за комісіями.
У задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» 6000 гривень 00 копійок штрафних санкцій — відмовити.
У задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості, що перевищує документально підтверджений розмір заборгованості за кредитним договором № 8039784 від 19 червня 2025 року, — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» судові витрати у загальному розмірі 3496 (три тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень 47 копійок, з яких: 926 гривень 81 копійка — судовий збір; 2436 гривень 77 копійок — витрати на професійну правничу допомогу; 132 гривні 89 копійок — витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Інформація про сторони справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ», ідентифікаційний код юридичної особи 43950742, місцезнаходження: 02154, місто Київ, проспект Соборності, будинок 30-А, приміщення 321.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І.Р. Вітер