КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
Справа №133/1667/26

23.06.2026 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі
головуючого - судді Дем`янової Ж.М., 
за участі секретаря судового засідання – Бірюкової Т.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
встановив:
Стислий виклад позиції та вимоги позивача.
Позивачка ОСОБА_1 зазначила, що з 24.02.2006 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2018 у справі № 133/1827/18 було розірвано.
Під час шлюбу у сторін народилися троє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час звернення до суду є повнолітньою, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивачка посилалася на те, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.01.2013 у справі № 209/4437/12 з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2012.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області, аліменти за період із січня 2022 року по серпень 2025 року утримувалися у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) боржника. Станом на 31.08.2025 заборгованість зі сплати аліментів становила 14 213 грн 32 коп.
Крім того, позивачка зазначила, що у 2019 році ОСОБА_3 після укладення нового шлюбу змінив прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується відповіддю органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Посилаючись на положення ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, відповідно до яких у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів з вини платника одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків суми заборгованості, позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів.
Згідно з поданим до суду розрахунком позивачка визначила розмір пені у сумі 256 515 грн, однак, враховуючи обмеження, встановлене ч. 1 ст. 196 СК України, просила стягнути пеню у розмірі 52 304 грн 50 коп.

Заяви (клопотання) учасників справи.
Відповідачем ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України суду не подано.
До суду 23.06.2026 надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без їх участі та задоволення позовних вимог. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 25.05.2026 відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Цією ухвалою також встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь на відзив - не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив на позов.
Вказану ухвалу 27.05.2026 направлено сторонам, а відповідачу також копії матеріалів позовної заяви.
Згідно інформацією, АТ «Укрпошта», відповідне поштове відправлення не вручено, адресат відсутній.
Правом подати відзив відповідач не скористався. 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2006, який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2018 у справі № 133/1827/18 було розірвано.
Від шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області 12.02.2016 року.
Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у справі № 209/4437/12 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2012.
Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції Василюка А.І. від 19.02.2013 відкрито виконавче провадження № ВП 36631106 з примусового виконання виконавчого листа № 209/4437/12, виданого 29.01.2013 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області.
Вказаним виконавчим листом передбачено стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника.
Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена на підставі заяви стягувача про примусове виконання рішення суду, яка надійшла до органу державної виконавчої служби 18.02.2013.
Зазначені обставини підтверджуються копією постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 36631106 від 19.02.2013, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області, станом на 31.08.2025 заборгованість ОСОБА_2 (до зміни прізвища — ОСОБА_9 ) зі сплати аліментів становила 14 213 грн 32 коп.
Судом також встановлено, що після укладення 02.04.2019 нового шлюбу відповідач змінив прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується відповіддю органу державної реєстрації актів цивільного стану №1404-16.10.38 від 28.05.2019.
Зазначені обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, та сторонами не спростовані.
Відповідно до наданого позивачкою розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, проведеного виходячи з розміру заборгованості за кожен місяць прострочення та кількості днів прострочення, загальний розмір пені за період з січня 2022 року по серпень 2025 року становить 256 515 грн.
При цьому позивачка, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України щодо обмеження розміру неустойки сумою заборгованості за аліментами, визначила суму пені, яка підлягає стягненню, у розмірі 52 304 грн 50 коп.
Зазначений розрахунок здійснений позивачкою виходячи з формули: сума несплачених аліментів ? кількість днів прострочення ? 1 %, із застосуванням обмеження, що розмір неустойки не може перевищувати 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів.
Спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку з невиконанням останнім обов`язку щодо своєчасної сплати аліментів, визначених рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у справі № 209/4437/12.
Предметом спору є вимога позивачки про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у зв`язку з утворенням заборгованості зі сплати аліментів за період з січня 2022 року по серпень 2025 року.
Підставою позову є наявність заборгованості зі сплати аліментів, яка, за розрахунком державного виконавця, станом на 31.08.2025 становить 14 213 грн 32 коп., а також посилання позивачки на вину відповідача у виникненні такої заборгованості.
Отже, суду належить вирішити питання щодо наявності правових підстав для стягнення пені за прострочення сплати аліментів, правильності її розрахунку та дотримання встановлених законом обмежень щодо її розміру.

Норми права, що регулюють спірні правовідносини, та оцінка суду.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у справі № 209/4437/12 з ОСОБА_3 (після зміни прізвища – ОСОБА_2 ) на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина.
Вказане рішення суду набрало законної сили та відповідно до ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання на всій території України.
Згідно зі статтею 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками або проживання їх окремо від дитини не звільняє від виконання обов`язків щодо утримання дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом частини третьої статті 181 СК України кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері або батька.
Невиконання батьками обов`язку щодо утримання дитини є підставою для застосування передбачених законом заходів відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів з вини особи, яка зобов`язана їх сплачувати за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 % заборгованості.
Зазначена норма спрямована на стимулювання платника аліментів до належного виконання обов`язку щодо утримання дитини та компенсацію одержувачу аліментів негативних наслідків, пов`язаних із несвоєчасним отриманням коштів.
Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним або приватним виконавцем, а у разі виникнення спору – судом.
За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини. Відсутність вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідальність у вигляді пені за прострочення сплати аліментів настає лише за наявності вини платника аліментів.
Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем, станом на 31.08.2025 за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 14 213 грн 32 коп.
Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість виникла з незалежних від нього причин, а також не довів вжиття всіх залежних від нього заходів для належного виконання обов`язку зі сплати аліментів.
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір пені, суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до яких сума неустойки не може перевищувати 100 % заборгованості зі сплати аліментів.
Позивачкою заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі 52 304 грн 50 коп., однак розмір заборгованості зі сплати аліментів, наявність якої підтверджена матеріалами справи, становить 14 213 грн 32 коп.
З огляду на встановлене законом обмеження, передбачене ч. 1 ст. 196 СК України, вимоги про стягнення пені у частині, що перевищує 100 % розміру заборгованості зі сплати аліментів, задоволенню не підлягають.
При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц та від 17.11.2021 у справі № 569/14819/19, відповідно до яких пеня за прострочення сплати аліментів розраховується окремо за кожним періодичним платежем, а її загальний розмір не може перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 14 213 грн 32 коп., що відповідає встановленому законом максимальному розміру, а у задоволенні решти вимог слід відмовити.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог закону.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме з відповідача стягнуто неустойку (пеню) у розмірі 14 213 грн 32 коп. із заявлених 52 304 грн 50 коп., що становить 27,17 % від заявлених вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 362 грн 00 коп. (1 331 грн 20 коп. ? 27,17 %).
На підставі наведеного та керуючись ст. 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 81, 141, 259, 263–265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 14 213 (чотирнадцять тисяч двісті тринадцять) грн 32 коп.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення неустойки (пені) у розмірі, що перевищує зазначену суму, — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 362 (триста шістдесят дві) грн 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адресою: НОМЕР_3 , Вінницька Зареєстрована та проживає за АДРЕСА_1 Паспорт НОМЕР_4 , виданий 08.05.2014 р Козятинським РС УДМС України в Вінницькій областіо реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Судове рішення виготовлено 29.06.2026.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА