Справа № 346/5969/25
Провадження № 2/346/683/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

20 серпня 2026 р. | м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Слободян А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (далі – Отинійська селищна рада) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_2 , який залишив заповіт на користь позивачки.
За життя вказаному спадкодавцю належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 
З метою оформлення своїх прав на дане спадкове майно позивачка звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки позивачка разом проживала із цим спадкодавцем на час його смерті та фактично вступила в управління спадковим майном, утримуючи його.
Однак, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки зазначене нерухоме майно не зареєстроване, правостановлючий документ відсутній та рекомендувала позивачці звернутися з відповідним позовом про визнання права власності в порядку спадкування на зазначене нерухоме майно.
Однак, реєстрація права власності на вказане нерухоме майно на час його створення (1970-1989 роки) не була обов`яковою умовою виникнення у власника такого права.

Тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, 17.12.2025 року її представник, адвокат Ілюк Оксана Василівна подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Савчук Олег Іванович в судове засідання не з`явився, 14.01.2026 року подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно з даними свідоцтва про народження серії « НОМЕР_1 (актовий запис № 2 від 21.01.1989 року), виданих Струпківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області (далі - Струпківська сільська рада) 21.06.1980 року, батьками позивачки вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.38).
На підставі наданих доказів судом також встановлено, що батьком матері позивачки, тобто дідом позивачки, був ОСОБА_2 . 
Згідно з даними свідоцтва про смерть серії « НОМЕР_2 (актовий запис № 7 від 10.03.2008 року), виданого виконкомом вказаної сільської ради 10.03.2008 року, дід позивачки ОСОБА_2 помер того дня (а. с. 31). 
Згідно з даними виписки з погосподарської книги №3 за 1991-1995 роках Струпківського старостинського округу Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, виданої 16.06.2025 року, виписки з інвентаризаційних матеріалів № 87146 від 24.10.2025 року та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленими (виписка та технічний паспорт) ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризація» 03.11.2025 року, право власності на вище вказане нерухоме майно не зареєстроване. Дане майно складається із: житлового будинку «А», загальною площею 155, 7 кв. м., житловою площею 91, 7 кв. м.; літньої кухні «Б»; літньої кухні «В»; комори «Г»; сарай «Д»; вбиральні «Ж»; криниці «№1»; огорожі «№2-3». Роки побудови даних об`єктів - 1970 – 1989 (а.с.7).
Судом встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за вказаною адресою було зареєстроване місце проживання позивачки (а. с. 40).
Заповіт від імені спадкодавця на користь позивачки посвідчено секретарем Струпківської сільської ради Джурою С.Д. 22.09.2005 року та зареєстровано в реєстрі за № 94. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.32).
Судом також встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за заповітом позивачка звернулася з відповідною заявою до вищевказаної приватного нотаріуса, яка відмовила у вчиненні нотаріальної дії, тому що зазначене нерухоме майно не зареєстроване, правостановлючий документ відсутній та рекомендувала позивачці звернутися з відповідним позовом, про що 23.09.2025 року вказаним приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 41).
Отже, судом встановлено, що після смерті свого діда ОСОБА_2 позивачка є єдиною спадкоємицею вказаного нерухомого майна за заповітом, яка прийняла дану спадщину. Даний факт підтверджується матеріалами спадкової справи № 92/2018.
Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.
Судом встановлено, що позивачка як дочка голови колгоспного двору прийняла спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном та продовжуючи там проживати. 
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 чинного ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 392 чинного ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до положень ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Таким чином, на підставі наведеного судом встановлено, що ні реєстрація будівель та споруд, ні реєстрація права власності на вказане нерухоме майно на час його створення (1970-1989 роки) не була обов`яковою умовою виникнення у власника такого права.
Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачкою як за єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину, права власності на вказане нерухоме майно. 
Отже, позов підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, статей 392,1261,1296 ЦК України, керуючись статтями 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.
Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителькою АДРЕСА_2 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 , яке складається із: житлового будинку «А», загальною площею 155, 7 кв. м., житловою площею 91, 7 кв. м.; літньої кухні «Б»; літньої кухні «В»; комори «Г»; сараю «Д»; вбиральні «Ж»; криниці «№1»; огорожі «№2-3», та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: | Калинюк О. П.