ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 липня 2026 року 	м.Суми	

Справа №577/6904/25 
Номер провадження 22-ц/816/1754/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Сидоренко А. П. (суддя-доповідач),
суддів - Сізова Д. В. , Щербаченко М. В. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,
у присутності – відповідача ОСОБА_1 , 
розглянувши o відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2025 року, ухвалене в м. Конотоп у складі судді Галяна С.В., в цивільній справі за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в:

18 листопада 2025 року представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - Банк) звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank», за заявою клієнтів, встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.
15 жовтня 2022 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. Підпис відповідача підтверджує, що анкета разом із умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 . 
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 96911,81 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту), яку позивач просить стягнути з відповідача, а також вирішити питання судових витрат.
Заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2025 року позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 жовтня 2022 року в розмірі 96911,81 грн та 3028 грн. сплаченого судового збору, а всього 99939,81 грн. 
07 січня 2026 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2026 року залишено без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення у цій справі.
Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що 09 лютого 2024 року близько 23:30 невстановленими особами було здійснено несанкціонований доступ до акаунту апелянта в застосунку «Monobank», відкрито віртуальну картку та перераховано з неї кошти в сумі 4800 грн. Крім того, без відома та згоди апелянта оформлено розстрочку на суму 73500 грн, які були перераховані на рахунок сторонньої особи.
10 лютого 2024 року відповідач негайно повідомив банк про шахрайські дії та звернувся до правоохоронних органів, за результатами чого відкрито кримінальне провадження та його визнано потерпілим.
Відповідач зазначає, що не вчиняв зазначених операцій, не розголошував конфіденційних даних та не втрачав картку, що банком не спростовано.
При цьому кредитний ліміт за карткою становив 5000 грн, однак банк безпідставно надав розстрочку на суму 73500 грн, що більш ніж у 10 разів перевищує встановлений ліміт, без належної перевірки та реагування на підозрілі операції, здійснені у нічний час.
Також відповідач не отримував жодних повідомлень про проведені транзакції, що суперечить умовам обслуговування рахунку та не було належним чином досліджено судом.
У позовній заяві банк не зазначив обставини несанкціонованого втручання, звернення апелянта до банку та поліції, а також наявність кримінального провадження.
Суд першої інстанції не з`ясував належним чином зазначені обставини та безпідставно дійшов висновку про наявність заборгованості у розмірі 96911,81 грн, що є технічно неможливим з огляду на встановлений кредитний ліміт.
31 березня 2026 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує доводи відповідача про те, що він раніше не користувався послугою розстрочки. Згідно з випискою по рахунку, відповідач активно користувався рахунком у період з 15 жовтня 2022 року по 24 квітня 2024 року, а також неодноразово оформлював розстрочку, зокрема у листопаді–грудні 2023 року (на суми від 200 грн до 7000 грн).
09 лютого 2024 року відповідач оформив розстрочку на суму 73500 грн із зарахуванням коштів на власну віртуальну картку, з подальшим їх перерахуванням.
10 лютого 2024 року відповідач звернувся до банку та повідомив про нібито шахрайські дії вже після проведення спірних операцій. Під час звернення відповідач пояснив, що перейшов за стороннім посиланням щодо отримання грошової допомоги та, ймовірно, вводив свої персональні дані, однак точно цього не пам`ятає.
Представник позивача зазначає, що доступ до мобільного застосунку було здійснено з використанням одноразового ОТР-паролю, який направляється виключно на фінансовий номер телефону відповідача. Введення такого паролю підтверджує ідентифікацію особи клієнта, а отже, або сам відповідач здійснив вхід, або передав дані третім особам.
На думку позивача, це свідчить про те, що спірні операції стали можливими внаслідок дій або необережності самого відповідача, а тому підстав вважати їх несанкціонованими немає.
Позивач також зазначає, що твердження про шахрайство є припущенням, оскільки на цей час відсутній обвинувальний вирок суду. Сам факт відкриття кримінального провадження не підтверджує наявність шахрайських дій. У зв`язку з цим вважає, що відповідач не звільняється від виконання кредитних зобов`язань.
Просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду — без змін.
В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу.
Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначає, що представник позивача у цей день бере участь в іншому судовому засіданні у справі № 466/10650/25, яка перебуває в провадженні Шевченківського районного суду міста Львова та судове засідання в якій призначено на 14 липня 2026 року о 14 год. 30 хв.
Колегія суддів, вирішуючи зазначене клопотання, вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки дата та час судового засідання апеляційного суду була погоджена з представником позивача, доказів виклику у інше судового засідання до іншого суду до клопотання не надано, а також представником позивача не надано доказів неможливості взяти участь в судовому засідання іншого представника позивача, який є юридичною особою.
Протокольною ухвалою колегії суддів відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, думку відповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank».
Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.
Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
15 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 15 жовтня 2022 року, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його корегування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць (т. І а.с. 45).
До вказаної анкети-заяви банк додав умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (Universal Bank) (т. І а.с. 46-52).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 05 жовтня 2025 року становить 96911,81 грн. та складається з 96911,81 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 6-14).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не сплатив щомісячні мінімальні платежі. У відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, відповідно до умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою та дійшов висновку, що сума заборгованості по виконанню кредитного договору становить 96911,81 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду з наступних підстав.
Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У справі, що переглядається, встановлено, що 15 жовтня 2022 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» (т. І а.с. 45).
Положеннями анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2).
Підписанням Анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису, що буде використовуватися відповідачем для вчинення правочинів та платіжних операцій (п. 4).
Згідно умов Анкети-заяви у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.
Представником позивача до позову долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (а.с. 46-52).
Згідно із п.п. 2.3 п.2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключи договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 5.3 п.5 Розділу І Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. 
Згідно підпункту 5.8.1 п.5 Розділу І Умов, Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.
П.п. 2.1., 2.4., 2.5. пункту 2 Розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських пост «Моnоbаnк». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком: (І) при додаванні інформації з картки в Мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або (II) при активації Клієнтом віртуальної картки в Мобільному додатку метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.
Відповідно до п. 4.3.1 Розділу 4 Умов, механізм отримання згоди від клієнта за допомогою авторизаціі? за допомогою мобільного телефону і OTP-пароля наступнии?: 
1.Банк генерує OTP-пароль і відправляє и?ого клієнту з зазначенням інформаціі?, яка буде і?м підтверджуватися. 
2.У разі згоди клієнт передає отримании? OTP-пароль Банку шляхом введення у відповідному рядку використовуваного сервісу. 
3.У разі якщо номер мобільного телефону зареєстровании? і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що клієнт прии?няв запропоновані умови. Сторони визнають співпадіння ОТР-паролю електронним підписом клієнта. 
4.При здіи?сненні платіжних операціи? в системах дистанціи?ного обслуговування - виконання в програмних комплексах маніпуляціи?, спрямованих на успішне завершення платежу, прирівнюється до електронного підпису клієнта.
Згоду клієнта може бути підтверджено, крім іншого:
- документом на паперовому носії з реквізитами, що дозволяють ідентифікувати цей документ;
- документом в електронному вигляді із застосуванням електронного/електронного цифрового підпису;
- проведенням клієнтом банківських операцій, отриманням банківських послуг, яке супроводжується оформленням касових документів;
- введенням пін-коду, паролів доступу до додатку, використання біометричних даних клієнта (відбитки пальців, в тому числі за допомогою технології TouchID, або розпіззнавання обличчя, в тому числі за допомогою технології FaceID).
Надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 Розділу ІІ Умов, а саме у п.п. 5.1 - 5.3 встановлено, що ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування.
Сторони домовилися, що Банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються Клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному додатку.
Згідно п. 5.4 клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання.
Відповідно до п. 5.5 форма надання Кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.
П.п. 5.6 - 5.8 встановлено, що клієнт повинен здійснювати операції в межах Кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг Банку відповідь Тарифів. Банк надає інформацію про кредитний ліміт Платіжної картки до її активації за допомогою Мобільного додатку та контактного центру Банку.
Банк надає Клієнту Кредит для оплати всіх видаткових операцій, здійснених Клієнтом з використанням Платі картки або її реквізитів, а також для оплати Клієнтом Комісій і Плат, передбачених Договором.
Згідно п.6.4 Розділу І Умов і правил надання банківських послуг, під удосконаленим електронним підписом розуміється вид електронного підпису, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувача та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний пек електронний підпис. Удосконалений електронний підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа. 
Пунктом 6.5 визначено, що генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі.
Згідно п.6.6 відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом.
Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконали своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі.
Встановлено, що відповідач з 15 жовтня 2022 року користувався банківськими послугами, наданими позивачем.
Згідно наданого банком розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 жовтня 2022 року, що утворилася станом на 05 жовтня 2025 року, у сумі 96911 грн 81 коп.- за тілом кредиту (т. І а.с. 6-14).
З виписки про рух коштів по картці відповідача від 05 жовтня 2025 року слідує, що 15 жовтня 2022 року на рахунок відповідача надійшла сума коштів у розмірі 2000 грн (т. І а.с.16-42).
Також, з виписки про рух коштів слідує, що 09 лютого 2024 року здійснено переказ на карту у розмірі 4897, 90 грн.
Крім того у період з 09 лютого 2024 року по 21 серпня 2024 року оформлено розстрочку на загальну суму 73500 грн (т. І а.с.16-42).
10 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» із повідомленням про здійснення шахрайських дій за його картковим рахунком і проханням заблокувати банківську карту.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з номером кримінального провадження № 12024200450000113 за заявою ОСОБА_1 від 10 лютого 2024 року внесено відомості про те, що 09 лютого 2024 року близько 23:30 год невстановлена особа шляхом взлому аккаунту в застосунку Monobank здійснила оформлення віртуальної білої картки монобанк, номер рахунку якої НОМЕР_2 , на котрий було здійснено переказ з банківської картки Монобанк НОМЕР_3 , належної ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 4800. Та в подальшому з банківського рахунку НОМЕР_2 оформлено розстрочку на суму 73500 грн, які далі було перераховано двома платежами в розмірі 36063,34 грн та 42200 грн на банківську картку НОМЕР_4 ОСОБА_2 (т. І а.с. 77).
11 лютого 2024 року слідчим СВ Конотопського РВП ГУПН в Сумській області допитано ОСОБА_1 , як потерпілого по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР № 12024200450000113 від 11 лютого 2024 року, що підтверджується копією протоколу допиту від 11 лютого 2024 року. В ході допиту ОСОБА_1 повідомив про те, що 10 лютого 2024 року о 08 год 00 хв. виявив відсутність грошових коштів на банківській картці в сумі 4800 грн. Не розуміючи куди поділись кошти, виявив наявну віртуальну картку, яку він не створював. В смс повідомленнях з`явилося повідомлення за 09 лютого 2024 року про створення віртуальної картки, на яку було в той же день оформлено розстрочку в розмірі 73500 грн. Серед наявних транзакцій в застосунку Монобанк було зазначено після оформлення розстрочки переказ грошових коштів ОСОБА_2 . Зазначено, що він цю карту не створював, хто б міг це зробити йому не відомо, доступу до мобільного телефону, крім нього на той час ніхто не мав. Дзвінки з невідомих номерів не отримував, за сумнівними посиланнями не переходив, особистих даних та даних банківських карток нікому не надавав. Також зазначив, що при огляді смс повідомлення від Монобанку, виявив смс за 08 лютого 2024 року про вхід з нового пристрою. Після виявлених шахрайських дій ним, після дзвінка на гарячу лінію Монобанку було заблоковано віртуальну банківську картку та чорну банківську картку (т. І а.с.108-109).
З листа АТ «Універсал Банку» від 06 березня 2024 року № 2130, яке адресоване ГУНП в Сумській області Конотопського районного відділу поліції, слідує, що АТ «Універсал Банк» розглянуто звернення поліції від 13 лютого 2024 року № 4335/61. Банком було ініційовано детальну перевірку в ході якої за зверненням клієнта була зафіксована заявка щодо шахрайських дій, також надані рекомендації щодо подальших дій для урегулювання даного питання (т. І а.с.110).
19 листопада 2024 року слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області винесено постанову про проведення процесуальних дій, згідно якої Групою слідчих Конотопського РВП ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024200450000119 від 11 лютого 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.
Встановлено, що 09 лютого 2024 року невстановлена особа шляхом злому акаунту в застосунку «Monobank» оформила віртуальну картку, з використанням якої заволоділа коштами потерпілого ОСОБА_1 та оформила розстрочку на суму 73500 грн, які були перераховані на банківську картку, відкриту на ім`я ОСОБА_3 .
Згідно з отриманою інформацією, вказана особа проживає на території Івано-Франківської області (т. І а.с.123).
Відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого СКП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, на виконання доручення слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області у кримінальному провадженні № 12024200450000119 від 11 лютого 2024 року, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, проводились оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження та перевірку на причетність ОСОБА_3 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
У ході виконання доручення встановлено, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає. Згідно з поясненнями її сестри, ОСОБА_4 , остання на даний час перебуває за межами України, а саме на території Королівства Іспанія.
У зв`язку з викладеним, встановити місцезнаходження ОСОБА_3 , а також провести її допит у якості свідка чи перевірити на причетність до вчинення кримінального правопорушення, не виявилось можливим (т. І а.с.124).
Згідно протоколу огляду диску від 15 березня 2024 року слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Подорога А.О. в рамках кримінального провадження № 12024200450000119 від 11 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України оглянуто оптичний диск для лазерних систем зчитування формату CD-R, на якому міститься інформація за результатами проведеного тимчасового доступу до AT «Універсал Банк» від 12 березня 2024 року.
Оглядом встановлено, що під час відкриття вказаного диску за допомогою ПК «Lenovo» встановлено, що на час огляду на вказаному диску мається папка під назвою «3016-Т». При відкритті вказаної папки в ній наявні, ще дві папки з файлами, що мають назви «26200342976880» та «4441114405793603», а також два xlsx-файли з назвами «26200342976880_20240209_20240214», «26202331807593_20240209_20240214».
При відкритті папки під назвою «26200342976880» встановлено, що в ній знаходиться "PDF-файли під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При відкритті PDF-файлу відкривається заява клієнта про відкриття поточного рахунку в національній валюті.
При відкритті папки під назвою « НОМЕР_3 » бачимо, що в ній знаходиться JPG-файл під назвою «index». При відкритті JPG-файлу відкривається скан-копія анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.
При відкритті х1sх-файлу з назвою «26200342976880_20240209_20240214», в якому міститься виписка по особовому рахунку НОМЕР_5 , відкритого на ім`я клієнта ОСОБА_1 за період з 09.02.2024 по 14.02.2024, та серед виконаних транзакцій наявна інформація про: 
1) переказ коштів для поповнення картки « НОМЕР_6 »#САRD_РАУ_38_240209233253757_2346597#3119905170#, дата проведення транзакції 2024-02-09 23:32:55, сума переказу 36069,34 грн. Також зазначений номер рахунку отримувача НОМЕР_7 та найменування отримувача ДУБОК СОФІЯ;
2) переказ власних коштів, дата проведення транзакції 2024-02-09 23:33:55, сума переказу 4800 грн. Також зазначений номер рахунку НОМЕР_8 , з якого перераховано грошові кошти від ОСОБА_1 та номер рахунку НОМЕР_9 , на який зараховано грошові кошти з ПІБ ОСОБА_1 ;
3) переказ коштів для поповнення картки « НОМЕР_6 » #САМ)_РАУ_38_240209233253757_2346597#3119905170#, дата проведення транзакції 2024-02-09 23:39:37, сума переказу 42200 грн.. Також зазначений номер рахунку отримувача НОМЕР_7 та найменування отримувача ДУБОК СОФІЯ.
При відкритті хВх-файлу з назвою «26202331807593_20240209_20240214», в якому міститься виписка по особовому рахунку НОМЕР_10 , відкритого на ім`я клієнта ОСОБА_1 за період з 09.02.2024 по 14.02.2024, та серед виконаних транзакцій наявна інформація про переказ власних коштів, дата проведення транзакції 2024-02-09 23:33:55. Сума переказу 4897,80 грн. Також зазначений номер рахунку НОМЕР_8 , з якого перераховано грошові кошти від ПІБ ОСОБА_1 , та номер рахунку НОМЕР_9 , на який зараховано грошові кошти з ПІБ ОСОБА_1 (т. І а.с.112).
При дослідженні диску, що долучений представником позивача до відзиву на апеляційну скаргу (т. І а.с. 215), судом встановлено, що відповідач підтвердив, що перейшов за стороннім посиланням, яке отримав у групі вайбер щодо отримання грошової допомоги Е-підтримки у розмірі 6000 грн, та, ймовірно, вводив номер телефону та свої персональні дані, однак точно цього не пам`ятає.
Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Закон України «Про платіжні послуги» визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.
Пунктом 6 частини дев`ятнадцятої статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що емітент зобов`язаний повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу.
Надавачі платіжних послуг, що обслуговують платників, несуть перед ними відповідальність за неакцептованими платіжними операціями. У разі виконання неакцептованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення факту виконання неакцептованої платіжної операції або після отримання повідомлення платника (залежно від того, що відбувалося раніше) повернути за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок платника, а також сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану неакцептовану платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди) (частина дванадцята статті 86 Закону України «Про платіжні послуги»).
Відповідно до пункту 136 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління НБУ від 29 липня 2022 року № 164 (далі - Положення), користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень.
Згідно з пунктом 140 розділу VII Положення, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.
Пунктом 141 розділу VII Положення, передбачено, що емітент зобов`язаний надавати ПІН, індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням платіжного інструменту, лише держателю платіжного інструменту в порядку, визначеному договором (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення).
Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків (пункти 146, 147 Положення).
Аналіз вказаних нормативно-правових актів, які є спеціальними для спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу.
У такій категорії справ встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.
Верховний Суд неодноразово зазначав (зокрема, постанови від 13 червня 2022 року в справі № 587/586/21, від 24 січня 2024 року в справі № 758/14517/18) про те, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З наданих сторонами доказів встановлено, що позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підтвердив, а ОСОБА_1 не спростував обставини того, що він своїми діями сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, що свідчить про наявність вини відповідача в отриманні спірних грошових коштів, оскільки самостійно до проведення операцій перейшов за посиланням, за яким, нібито, можна було оформити матеріальну допомогу.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Матеріали справи свідчать про те, що, отримавши від банку кошти в кредит, в порушення умов виконання кредитного договору відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту і сплаті процентів за користування грошима належним чином не виконав.
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредит за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 жовтня 2022 року, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку отримані в кредит кошти не повернув, тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в заявленому розмірі.
Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують ухвалене у справі рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи питання судових витрат, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України та того, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, понесені позивачем судові витрати у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді, слід залишити за ним. 
Оскільки справа є справою незначної складності, а ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено 16 липня 2026 року.

Головуючий -  	А. П. Сидоренко	

Судді: Д. В. Сізов 

М. В. Щербаченко