САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/2665/26 
Провадження №3/726/464/26 
Категорія 156 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2026 м. Чернівці 
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України,- 
ВСТАНОВИВ :
18.07.2026 року о 22 годині 45 хвилин у с. Чорнівка, дорога 026061 12000 м до вул Головної, 1, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «БМВ 318D», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан спяніння проведено за допомогою приладу «Драгер», результат 0,99%, чим порушив вимоги п 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Від захисника Данко А.В., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначає, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, поліцейські не перевірили ознаки алкогольного спяніння, на відео не зафіксовано проходження водієм огляду та не відображено його результатів та водія не було відсторонено від керування.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, на підставі наявних у матеріалах справи доказів з`ясувано, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Винуватість ОСОБА_1 підтверджуються зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 723243 від 19.07.2026 року, який складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та який містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення; 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 723237 від 19.07.2026 року, за ст. 124 КУпАП; 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 7573851 від 19.07.2026 року, за ч.2 ст. 126 КУпАП; 
- відеозаписом із нагрудного відео реєстратора працівника поліції з якого встановлено, що працівники поліції прибули за викликом за фактом дорожньо-транспортної пригоди. На місці було виявлено водія автомобіля «БМВ», яким виявився ОСОБА_1 . Останній вказав, що їхав із риболовлі додому, у автомобілі був сам. Не впоравшись із керуванням допустив зіткнення із автомобілем, який рухався у зустрічному напрямку.
Свідки та потерпілі, яких на місці виявилось декілька, вказали, що на зустріч їхньому транспортному засобу на великій швидкості рухався автомобіль «БМВ», який на гравійній дорозі почало заносити, внаслідок чого відбулось зіткнення. Усі присутні вказали, що водієм автомобіля «БМВ» був саме ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП одному із пасажирів було завдано травм: він пошкодив ногу та сильно вдарився головою.
Варто зауважити, що після приїзду працівників поліції на місце ДТП, пасажир, який зазнав травм поскаржився на свій стан, а тому працівниками поліції було викликано швидку медичну допомогу, яка доставила потерпілого до лікарні.
Після прибуття на місце ДТП, водіям обох транспортних засобів було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер». Під час проходження огляду водієм ОСОБА_1 , було виявлено, що він перебуває у стані спяніння. Працівник запитав чи погоджується водій із результатами огляду та чи не бажає він пройти огляд у закладі охорони здоровя, на що ОСОБА_1 заперечень не висловив, їхати до медичного закладу не погодився.
Після цього водія було повідомлено про його права та складені відповідні матеріали.
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та квитанція приладу «Драгер», де зазначено про результати огляду на стан спяніння – 0,99%;
- смемою місця ДТП;
- письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 де він вказував про керування ним транспортним засобом та про обставини ДТП;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 де він виклав обставини ДТП.
Таким чином заперечення адвоката спростовуються дослідженими у справі доказами.
Зокрема факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом підтвердив сам водій та численні свідки і потерпілі.
Не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що працівниками поліції було порушено порядок проходження огляду на стан спяніння.
Як убачається з дослідженого відеозапису, після прибуття працівників поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер». При цьому після проведення огляду працівник поліції повідомив ОСОБА_1 його результат та з`ясував, чи погоджується останній із таким результатом, а також роз`яснив можливість проходження огляду у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 заперечень щодо результату огляду не висловив та від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився.
За таких обставин доводи захисника про те, що на відеозаписі не зафіксовано проходження огляду та його результати, спростовуються безпосереднім змістом дослідженого відеозапису та письмовими матеріалами справи. Саме по собі посилання захисника на неналежність відеофіксації без зазначення конкретних обставин, які б свідчили про недостовірність зафіксованих на відеозаписі відомостей, не може бути підставою для неврахування такого доказу судом.
Суд також не погоджується з доводами захисника про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки таких відомостей матеріали справи не містять Крім того, відсторонення особи від керування транспортним засобом є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення а не обов`язковою умовою встановлення самого факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. 
У даному випадку факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом підтверджується результатом огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», актом огляду, квитанцією приладу, а також іншими матеріалами справи. Показник 0,99 ‰ істотно перевищує допустиму норму вмісту алкоголю в крові водія, а тому свідчить про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.
Суд звертає увагу і на те, що зазначені докази є взаємопов`язаними та узгоджуються між собою щодо істотних обставин події. 
Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд не встановив обставин, які б давали підстави ставити під сумнів достовірність відомостей, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду, квитанції приладу «Драгер», відеозаписі та письмових поясненнях учасників події. Вказані докази отримані у зв`язку з фіксацією конкретної дорожньо-транспортної пригоди та узгоджуються між собою щодо часу, місця, особи водія, факту керування ним транспортним засобом та результату огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому суд враховує, що саме по собі заперечення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або її захисником окремих обставин події не має наслідком автоматичного визнання недопустимими доказів, якими такі обставини підтверджуються. 
Таким чином, на переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи містять всі необхідні для розгляду справи відомості. Будь-яких істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання таких доказів недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність таких доказів, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються між собою.
При дослідженні матеріалів справи, в тому числі при перегляді відеозаписів, істотних порушень з боку працівників поліції, які складали адміністративний матеріал, не встановлено. При цьому, можливі несуттєві неточності які могли допустити працівники поліції під час проведення певних процесуальних дій, за відсутності інших істотних порушень, які могли б призвести до недопустимості таких доказів чи, самі по собі не можуть слугувати підставою для закриття провадження у справі.
Закриття провадження у справі на підставі формальної констатації неточностей, за відсутності інших достатніх підстав, становитиме надмірний формалізм, тобто надто суворе, механічне та буквальне дотримання процедурних вимог на шкоду суті справи, який жодним чином не сприятиме досягненню мети адміністративного провадження і адміністративної відповідальності за вчинення протиправного діяння.
Проаналізувавши обставини справи, приходжу до висновку, що легальні процедури (втручання з боку держави), здійснені працівниками поліції, в даному випадку, відповідають вимогам законності та суспільним інтересам, є пропорційними, не порушують справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та необхідністю захисту основних прав особи.
Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази, вважаю повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, особу порушника, його майновий стан, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283-285, 294 КпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-
ПОСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького Апеляційного суду, через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.
Суддя | С. В. Мілінчук