Дата документу 21.08.2026 | Справа № 554/19056/25
| Провадження № 2/554/744/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
21 серпня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі: 
головуючого судді Михайлової І.М.,
за участю секретаря судового засідання Станкевич Н.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 27126,50 грн., а також судових витрат - 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2422,40 грн судового збору.
В обґрунтування позову вказав, що 21.07.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-9864245. Для отримання кредиту відповідач зареєструвалася на сайті кредитодавця та отримала доступ до особистого кабінету. У процесі реєстрації вона пройшла процедуру ідентифікації та верифікації, дотримуючись підказок відповідного сайту кредитодавця. Після цього відповідач ознайомилася з чинною редакцією Правил надання коштів у позику (далі Правила), заповнила свої персональні ідентифікаційні дані, визначені як обов`язкові, та вказала суму коштів, яку бажає отримати. Відмова відповідача від проходження верифікації чи не надання інформації та документів необхідних для її проведення має наслідком відмову кредитодавця від встановлення ділових відносин з позичальником та від укладення з позичальником Кредитного договору. На виконання умов Кредитного договору, 21.07.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через товариство з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн» на платіжну картку № 5168-74XX-XXXX-4171, що, в свою чергу, на переконання позивача, свідчить про те, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн» з відміткою та додатком до нього.
20.01.2025 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 20012025-МК/ЕЙС. Відповідно до умов Договору факторингу ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № Б/Н від 20.01.2025 р. до Договору Факторингу та Акту приймання передачі до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 27126,50 грн, яка складається з: 8700 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 18 426,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 06.01.2026 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.9).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак останні повернулись до суду з відмітками «Адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням згідно із п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України.
Відповідач правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не подала.
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку .
Судом встановлено, що 21.07.2024 року між ТОВ«МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-9864245. Вказаний договір було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 19918.
Відповідно до пункту 1.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 8000 грн. (пункт 1.2. Договору).
Згідно з пунктом 1.3. Договору строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту в останній день строку кредитування 16 липня 2025 року.
Відповідно до пункту 1.5. Договору тип процентної ставки фіксована.
Стандартна процентна ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку дії кредитної лінії (підпункт 1.5.1. Договору).
Відповідно до підпункту 1.7.1. Договору денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії дорівнює 1,5%.
Згідно з пунктом 2.1. Договору для отримання Кредиту, Позичальник має зареєструватися на Сайті компанії та мати доступ до Особистого кабінету. При здійсненні реєстрації, Позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту. Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації позичальника: - отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних.
Відповідно до пункту 2.8. Договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 21 липня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 8000 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .
Крім того, за допомогою одноразового ідентифікатора 19918 відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту, яким також визначені умови кредитування, та графік платежів.
Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «Макс Кредит» клієнтка ОСОБА_1 21.07.2024 року о 17 год. 35 хв. 46 с. підписала договір № 00-9864245 від 21.07.2024 року за допомогою одноразового ідентифікатора - 19918, який було відправлено на номер +380664957460.
До позову було додано Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ», які не містять підпису відповідачки.
Згідно з листом ТОВ «Платежі Онлайн» та додатку до нього 21.07.2024 року о 17 год. 36 хв. на карту № НОМЕР_2 були перераховані кошти в сумі 8000 грн. Також ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надало інформацію щодо перерахування коштів через систему ТОВ «Платежі Онлайн», згідно з якою 21.07.2024 року о 17 год. 36 хв. ОСОБА_1 на карту № НОМЕР_2 були перераховані кошти в сумі 8000 грн.
На виконання вимог ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 на яку 21.07.2024 р. було зараховано грошові кошти в сумі 8000 грн. та надано виписку по картковому рахунку.
Згідно з детальним розрахунком заборгованості, складеного ТОВ «МАКС КРЕДИТ», та випискою з особового рахунку за кредитним договором № 00-9864245 від 21.07.2024 року, у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 7500 грн, відсотками 18426,50 грн та 1200 грн комісія.
20.01.2025 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 20012025 - МК/Ейс, відповідно до умов Договору факторингу ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 20012025 МК/Ейс до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло прав вимоги за кредитним договором № 00-9864245 від 21.07 2024 року.
З Виписки з особового рахунку наданого ТОВ «ФК «ЕЙС» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9864245 від 21.07.2024 р. станом на 25.12.2025 р. складає 27126,50 грн, з яких: 8700 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 18 426,50 грн прострочена заборгованість за процентами.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи,якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

міст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснювала відповідних платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», ні на рахунки попередніх кредиторів.
Відповідач не виконує умов кредитного договору внаслідок чого утворилась заборгованість, тому є підстави для задоволення позову в сумі 27126,50 грн., з яких: 8700 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 18 426,50 грн. прострочена заборгованість за процентами.
Таким чином, ураховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволенню у повному обсязі та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 27126,50 грн., з яких: 8700 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 18 426,50 грн. прострочена заборгованість за процентами.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 р., додаткову угоду № 25770856535 до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 р., акт прийому-передачі наданих послуг (який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 р.), з яких вбачається, що між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Соломко иа Партнери» було укладено договір про надання юридичних послуг в рамках справи за позовом ТОВ « ФК « ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9864245 від 21.07.2024 року на суму 7000 грн.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

Суд дійшов висновку, що заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 7000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Ураховуючи категорію та складність даної справи, розгляд якої здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження, обсяг досліджених доказів, який є не значним, та виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у суді першої інстанції, ціну позову, яка становить 27126,50 грн, значення справи для сторін, зміст позовної заяви, те, що розгляд справи здійснювався за відсутності учасників, суд вважає необхідним зменшити розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та стягнути з відповідача ОСОБА_1 
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн, що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги. 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а тому, зважаючи на те, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. 12, 81,130,131, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 00-9864245 від 21.07.2024 року в розмірі 27 126,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ-42986956, місце знаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, кабінет 13, 02094.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя           І.М. Михайлова