ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" липня 2026 р. Справа№ 911/2910/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Гончарова С.А.
суддів: Сибіги О.М. 
Тищенко О.В. 

за участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.Р.,
за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 15.07.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс"
на рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2025 (повний текст складено 11.02.2025)
у справі № 911/2910/25 (суддя -Карпечкін Т.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Глобал Лоджистік"
до Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс"
про стягнення 509 295, 92 грн,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Глобал Лоджистік" (надалі - ТОВ "Юнайтед Глобал Лоджистік", позивач) звернулось до Господарського суду Київської області із позовними вимогами до Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" (надалі - ПП "Рокіан-Сервіс", відповідач, скаржник) про стягнення 509 295,92 грн, з яких 378 652, 22 грн заборгованості за транспортно-експедиторські послуги, 42 012,84 грн пені, 75 730,44 грн штрафу, 8 829,00 грн інфляційних втрат, 4 071,42 грн 3 % річних.
Рішенням Господарського суду Київської області від 03.12.2025 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Глобал Лоджистік" 378 652, 22 грн основної суми заборгованості за договором, 42 012, 84 грн пені, 75 730, 44 грн штрафу, 8 829, 00 грн інфляційних втрат, 4 071, 42 грн 3 % річних та 6 111, 56 грн витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, 03.03.2026 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Приватне підприємство "Рокіан-Сервіс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2025 у справі № 911/2910/25, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2025 у справі № 911/2910/25 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Апелянт наполягає на безпідставності стягнення вартості основних послуг, стверджуючи про повну оплату замовленого перевезення техніки за Заявкою № 1 від 03.10.2024. Апелянт вказує, що ним було перераховано позивачу загалом 67 024,10 євро чотирма платіжними інструкціями, що повністю покриває погоджену вартість послуг у розмірі 56 280 євро за шість одиниць техніки. Скаржник заперечує позицію позивача про зарахування платежу за інструкцією № 420 від 10.12.2024 на суму 556 259,64 грн в рахунок оплати за рахунками № А011349-1 та № А011349-2 від 07.10.2024, стверджуючи, що позивач не зміг пояснити зміст цих «додаткових послуг» і не надав доказів їх фактичного надання, а суд першої інстанції безпідставно відмовився досліджувати ці платіжні інструкції, послався на те, що зазначені рахунки не є предметом розгляду справи.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що відповідно до пункту 4.1 Договору перелік та вартість послуг встановлюються за погодженням сторін у заявках, а Заявка № 1 від 03.10.2024 передбачала виключно доставку техніки з порту Констанца до м. Яготин, без будь-якої згадки про зберігання чи простій. Апелянт посилається на пункт 2.2.5 Договору, який дозволяє експедитору діяти на власний розсуд лише у разі неможливості погодити дії із замовником, і стверджує, що позивач не довів ані неможливості такого погодження, ані пов`язаності зберігання техніки в Румунії з інтересами замовника, який очікував доставки техніки в Україну, а не її зберігання за кордоном.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що з наданих позивачем документів - платіжної інструкції від 30.05.2025 на суму 102 080,52 євро та рахунків субпідрядника FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL - неможливо встановити, яка саме техніка перебувала на зберіганні, де і протягом якого часу відбувалося таке зберігання чи простій, та як визначена його вартість. Скаржник особливо наголошує, що в рахунку № А011349-1 та відповідному акті зміст послуги позначено лише загальною фразою «додаткові послуги за межами території України», без жодної конкретизації, а позивач в судових засіданнях не зміг пояснити зміст цих послуг, що, на думку апелянта, свідчить про недобросовісність позивача та довільність заявленої до стягнення суми.
Скаржник посилається на практику Верховного Суду (зокрема постанови від 25.06.2020 у справі № 924/233/18 та від 05.12.2023 у справі № 905/691/21) та практику ЄСПЛ («Серявін та інші проти України», «Мала проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»), відповідно до якої суд зобов`язаний надати оцінку кожному доказу та кожному аргументу сторін, а ігнорування ключових доводів учасника справи є процесуальним порушенням, що виключає справедливість судового рішення в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 відмовлено Приватному підприємству "Рокіан-Сервіс" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2025 у справі № 911/2910/25 залишено без руху. Роз`яснено Приватному підприємству "Рокіан-Сервіс", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.
18.03.2026 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026, а саме докази сплати судового збору на суму 9 167, 33 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 71 від 12.03.2026. 
Судді Сибіга О.М. та Гончаров С.А перебували у відпустці. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2025 у справі № 911/2910/25. Витребувано матеріали справи №911/2910/25 у Господарського суду Київської області. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2025 у справі № 911/2910/25 у судовому засіданні 13.05.2026.
28.04.2026 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Глобал Лоджистік" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який вмотивований тим, що з чотирьох платіжних інструкцій відповідача три (№ 649 на 1 200 000 грн, № 784 на 1 000 000 грн та № 444 на 200 000 грн) були прямо позначені платником як оплата за передоплатний рахунок № А011349 від 07.10.2024, тоді як четверта - № 420 від 10.12.2024 на суму 556 259,64 грн - була сплачена за зовсім іншими рахунками, № А011349-1 та № А011349-2, з призначенням платежу «оплата за додаткові послуги за межами території України». Позивач наголошує, що обов`язок щодо заповнення відомостей про призначення платежу покладається саме на платника, тобто на відповідача, а тому саме позначення відповідача у власних платіжних дорученнях спростовує його ж довід про повну оплату основного рахунку, залишаючи заборгованість у розмірі 156 924,25 грн (2 556 924,25 - 1 200 000 - 1 000 000 - 200 000).
Позивач детально описує ланцюг субпідрядних відносин: для виконання Заявки № 1 було залучено компанію FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL (резидент Румунії) на підставі окремого договору від 11.11.2023, а вартість наданих нею послуг підтверджується актами виконаних робіт, рахунками на оплату та CMR-накладними, наявними в матеріалах справи. Позивач наголошує, що послуги зберігання вантажу та простою автотранспорту виникли саме в межах виконання заявки про організацію перевезення техніки відповідача, а тому є документально підтвердженими витратами, які підлягають компенсації відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».
Позивач стверджує, що акти № А011349-5 від 15.01.2025 на суму 169 516,33 грн та № А011349-6 від 31.01.2025 на суму 52 211,64 грн були направлені відповідачу поштою, отримані ним (що підтверджується повідомленнями про вручення), проте жодних заперечень у встановлений строк відповідач не надіслав. Позивач особливо наголошує, що акт № А011349-5 на суму 169 516,33 грн взагалі був підписаний відповідачем власноруч, копія якого наявна в матеріалах справи, що, на думку позивача, є прямим доказом прийняття відповідачем цих послуг та безпідставності подальшої відмови від їх оплати.
Позивач вказує, що у рахунку FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL № FW250112 на суму 1200 євро за простій вказано номери транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , ці ж номери фігурують в акті наданих послуг між субпідрядником і позивачем, а з CMR-накладної, доданої до матеріалів справи, вбачається, що саме цим транспортним засобом вантаж направлявся на адресу відповідача, що, на переконання позивача, є безсумнівним доказом надання спірних послуг в інтересах саме ПП «Рокіан-Сервіс».
Позивач посилається на презумпцію правомірності правочину, закріплену статтею 204 ЦК України, та принцип обов`язковості договору («pacta sunt servanda»), наголошуючи, що відповідач, не скориставшись своїм договірним правом на заперечення актів у встановлений строк, тим самим погодився з наданими послугами, а тому зобов`язаний їх оплатити відповідно до пункту 4.3 Договору.
06.05.2026 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з призовом до лав ЗСУ представника відповідача та необхідністю призначення нових представників.
06.05.2026 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Глобал Лоджистік" адвоката Заверюхи Вячеслава Олексійовича до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Глобал Лоджистік" адвоката Заверюхи Вячеслава Олексійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2025 у справі № 911/2910/25 призначено в режимі відеоконференції на раніше визначену дату 13.05.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2026 відкладено розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2025 у справі № 911/2910/25 на 17.06.2026.
Судове засідання призначене до розгляду 17.06.2026 не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Гончарова С.А. у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2026 призначено до розгляду у судовому засіданні справу №911/2910/25 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2025 на 15.07.2026.
18.03.2026 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що документи на підтвердження повноважень представнику Апелянта надані тільки 15.07.2026 року, у зв`язку з чим представник Апелянта не мав реальної можливості своєчасно ознайомитися з усіма матеріалами справи і не має можливості прибути у судове засідання.
У судове засідання, що відбулось 15.07.2026 з`явився представник позивача, надав пояснення щодо суті спору та просив задовольнити вимоги викладені в їх процесуальинх документах. Відповідач в судове засідання не зявивися, свого представника не направив, про час дату та місце судового засідання повідомлений належним чином згідно інформації наявної в системі «Електронний суд».
Щодо клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що за висновками суду, неявка відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, а також з огляду на те, що, відповідач був обізнаний про подання ним апеляційної скарги та про її розгляд в Північному апеляційному господарському суді 15.07.2026 (20.07.2026 повідомлений ухвалою від 20.07.2026) та не був позбавлений можливості залучити іншого представника для участі у справі раніше визначеної дати.
Також, скаржником не наведено обставин та не надано доказів на підтвердження неможливості його участь в судовому засіданні 15.07.2026.
При цьому, з ордеру, на підставі якого адвокат Носик Б.М. (підписант апеляційної скарги) здійснює представництво у справі № 911/2910/25, вбачається, що відповідний ордер виданий ним не як самозайнятою особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, а юридичною особою - Адвокатським об`єднанням «ВІННЕРЛЕКС».
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правничої допомоги є адвокатське об`єднання.
Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правничої допомоги інших адвокатів на договірних засадах (ч. 6 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Таким чином, у суду не має підстав визнавати поважними причини неявки представника Відповідача у судове засідання у справі № 911/2910/25, що відбулося 15.07.2026.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 30.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Глобал Лоджистік" (позивач, Експедитор) та Приватним підприємством "Рокіан-Сервіс" (відповідач, Замовник) був укладений Договір № 374-ЮГЛ про надання транспортно-експедиторських послуг (надалі - Договір).
Згідно з п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Експедитор бере на себе обов`язок надати за дорученням та за рахунок Замовника транспортно-експедиторські послуги, організувати перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України та у міжнародному сполученні, надати митно-брокерські послуги та інші послуги за домовленістю сторін.
Згідно з п. 1.2 Договору усі істотні умови договору, які пов`язанні з виконанням діючого договору, визначаються у заявках/додатках/додаткових угодах/ які вважаються невід`ємними частинами договору.
Відповідно до пункту 2.1.1 Договору Експедитор за дорученням та за рахунок Замовника зобов`язується організувати перевезення вантажів на умовах, визначених сторонами, а також організувати надання інших послуг Замовнику за домовленістю сторін.
Згідно з п.п. 4.1 - 4.7 Договору перелік наданих послуг, а також їх вартість, встановлюються за погодженням сторін у додатках/додаткових угодах/заявках до діючого договору.
Замовник оплачує послуги Експедитора на умовах 100% передоплати протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку Експедитором, відправленого у будь-який спосіб, визначений цим договором, якщо інше не передбачено додатком/додатковою угодою/заявкою до цього договору. У разі відсутності передоплати перед початком надання послуг та/або наявності заборгованості за вже надані послуги, Експедитор залишає за собою право не надавати послуги до повної їх оплати, що не може вважатися порушенням цього договору (п. 4.2).
У випадку виникнення додаткових витрат, понесених Експедитором в інтересах Замовника і пов`язаних з виконанням цього договору, Експедитор виставляє Замовнику додатковий рахунок, який підлягає оплаті Замовником у строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати його виставлення (п. 4.3 Договору).
Винагородою Експедитора вважаються кошти, сплачені Замовником Експедитору за виконання цього договору. У винагороду Експедитора не включаються його витрати на оплату послуг (робіт) третіх осіб, на оплату зборів (обов`язкових платежів), які сплачуються під час виконання цього договору. Експедиторська винагорода в рамках діючого договору - це різниця між сумою, яка сплачується Замовником та сумою, яка підлягає оплаті третім особам, які залучаються Експедитором до виконання умов цього договору. Розмір винагороди Експедитора підлягає оподаткуванню відповідно до чинного законодавства України (п. 4.4).
Згідно з п. 4.6 Договору підтвердженням надання послуг Експедитором по цьому Договору є акт наданих послуг/виконаних робіт, підписаний обома сторонами.
У відповідності до положень п. 4.7 Договору підтвердженням витрат Експедитора є документи (рахунки, акти, накладні інші документи), видані суб`єктами господарювання - третіми особами, які залучаються до виконання цього Договору.
Позивач зазначає, що ним, як Експедитором, надавалися Замовнику (відповідачу) послуги у відповідності до умов Договору.
03.10.2024 у відповідності до положень п. 1.2 Договору між сторонами було підписано заявку Замовника № 01, у відповідності до якої Експедитор мав організувати доставку із порту Констанца (Румунія) до м. Яготин (Україна) вантажу Замовника - комбайни (USED WHEELED AND SELF DRIVER BEETROOT).
При цьому, в даній заявці (яка є невід`ємною частиною Договору) Замовник також взяв на себе зобов`язання відшкодовувати додаткові витрати, які виникають у експедитора під час надання послуг (п. 2 Заявки).
У відповідності до положень п. 2.2.1. Договору Експедитор має право самостійно обирати субпідрядників, транспортні засоби та маршрути перевезення для виконання обов`язків за цим Договором.
Згідно з п. 3.1.5. Договору на Замовника покладено обов`язок оплачувати Експедитору послуги, а також компенсувати Експедитору додаткові витрати.
Як зазначає позивач, для надання послуг Замовнику відповідно до укладеної заявки, Експедитором було залучено субпідрядника - компанію FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL (резидент Румунії).
У відповідності до діючого між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Глобал Лоджистік" та FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL Договору про надання транспортно-експедиторських послуг від 11.11.2023 № 2/1/FL, було складено заявку про організацію перевезення зазначеного вище вантажу відповідача № 1/0310 від 03.10.2024.
При цьому, у взаємовідносинах з FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL останнє виступало експедитором, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Глобал Лоджистік" - замовником.
На виконання умов Договору № 374-ЮГЛ, позивачем відповідачу було виставлено передоплатний рахунок № А011349 від 07.10.2024 на загальну суму 2 556 924,25 грн.
Також, за вказаним рахунком, позивачем було направлено відповідачу складений та підписаний Акт здачі-приймання робіт № А011349-В від 20.01.2025 на суму 2 556 924,25 грн.
Зазначені документи направлялися відповідачу і отримані відповідачем 03.05.2025 (що підтверджується поштовим повідомленням про вручення листа), у зв`язку із чим, кінцевим терміном оплати у розумінні Договору є 07.05.2025.
Однак, відповідачем зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг транспортного експедирування вантажу своєчасно та у повному обсязі не виконані, недоплата складає 156 924,25 грн
Також, позивачем було залучено для надання послуг субпідрядну організацію FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL, факт надання послуг підтверджується підписаними між позивачем та FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL актом наданих послуг, рахунком на оплату, платіжним дорученням, та CMR (міжнародною товарно-транспортною накладною), із якої вбачається надання послуг з перевезення товару на адресу відповідача.
Під час надання послуг з перевезення вантажу відповідачу виникла необхідність у наданні додаткових послуг залученою позивачем субпідрядною організацією FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL, на оплату яких позивачем понесено витрати.
Зокрема, в підтвердження понесення витрат на оплатку послуг субпідрядної організації FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL позивачем надано до позовної заяви платіжну інструкцію (доручення) від 30.05.2025 про сплату позивачем за надані послуг субпідрядною організацією FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL на суму 102 080,52 євро, яка включає в себе платежі, які здійснювались позивачем за рахунками FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL від 28.02.2025 на суму 1200 євро, від 11.11.2024 на суму 55 980,00 євро, а також інші платежі, вчиненні позивачем на користь FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL в межах укладеного договору від 11.11.2023 № 2/1/FL.
На підставі п.п. 4.3, 4.7 Договору позивачем було направлено на адресу відповідача для підписання складений та підписаний позивачем Акт здачі-приймання робіт за Договором № А011349-5 від 15.01.2025 на загальну суму 169 516,33 грн, а також рахунок на оплату № А011349-5 від 15.01.2025 на загальну суму 169 516,33 грн (додаткові послуги, які виникли під час виконання договору).
Також, позивачем було направлено на адресу відповідача для підписання складений та підписаний позивачем Акт здачі-приймання робіт за Договором № А011349-6 від 31.01.2025 на загальну суму 52 211,64 грн, а також рахунок на оплату № А011349-6 від 31.01.2025 на загальну суму 52 211,64 грн (додаткові послуги, які виникли під час виконання договору).
Вказані Акти та рахунки були направлені на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, цінними листами з описом вкладення та отримані відповідачем, однак не підписані без зазначення причин та не оплачені.
Факт надіслання позивачем та отримання відповідачем документів для оплати послуг за Договором підтверджується:
- повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно з яким Акт № А011349-В від 20.01.2025 на загальну суму 2 556 924,25 грн, а також передоплатний рахунок на оплату № А011349 від 07.10.2024 на загальну суму 2 556 924,25 грн відповідач отримав 03.05.2025, відтак останнім днем оплати вказаного рахунку, в розумінні договору є 07.05.2025. (недоплачена сума коштів за вказаним рахунком становить 156 924,25 грн)
- повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно з яким Акт № А011349-5 від 15.01.2025 на загальну суму 169 516,33 грн, а також рахунок на оплату № А011349-5 від 15.01.2025 на загальну суму 169 516,33 грн відповідач отримав 29.04.2025, відтак останнім днем оплати вказаного рахунку, в розумінні договору є 02.05.2025.
- повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно з яким Акт № А011349-6 від 31.01.2025 на загальну суму 52 211,64 грн, а також рахунок на оплату № А011349-6 від 31.01.2025 на загальну суму 52 211,64 грн відповідач отримав 11.02.2025, а відтак останнім днем оплати вказаного рахунку, в розумінні договору є 14.02.2025.
У відповідності до положень п. 3.1.8 Договору на відповідача покладено обов`язок підписувати та надсилати Експедитору акт здачі-приймання наданих послуг/виконаних робіт (надалі - акт) протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати відправлення акту на юридичну адресу Замовника або у будь-який інший спосіб, визначений договором. При цьому, оригінали актів направляються на юридичну адресу Експедитора в обов`язковому порядку. Якщо протягом зазначеного вище терміну Замовник не підпише наданий Експедитором акт або не надасть обґрунтовану та документально підтверджене заперечення, акт вважається таким, що погоджений та підписаний сторонами, а послуги - прийнятими та виконаними належним чином.
Тобто, в силу вказаного положення договору, незважаючи на те, що відповідач не підписав і не повернув позивачу зазначені вище акти, такі акти вважаються погодженими та підписаними сторонами, а послуги вважаються прийнятими та виконаними належним чином.
Однак, на момент звернення до суду відповідачем не сплачено позивачу всього 378 652,22 грн за послуги з транспортного експедирування за заявкою № 01 з доставки із порту Констанца (Румунія) до м. Яготин (Україна) вантажу Замовника - комбайни (USED WHEELED AND SELF DRIVER BEETROOT) з врахуванням додаткових витрат.
Умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору, а саме п. 5.3.8 Договору передбачено, що у разі прострочення Замовником здійснення платежу за надані послуги, Експедитор має право стягнути з Замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті, за кожен день та за увесь період такого прострочення. У разі, якщо прострочення платежу становить або перевищує 30 днів, Експедитор має право додатково стягнути з Замовника штраф у розмірі 20 % від суми простроченого платежу.
У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати транспортно-експедиторських послуг, позивачем на підставі п. 5.3.8 Договору заявлено до стягнення 42 012,84 грн пені та 75 730, 44 грн штрафу, які нараховані по кожному Акту окремо за фактичні періоди прострочення, які тривали понад 30 днів.
Крім того, у відповідності до положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 8 829,00 грн інфляційних та 4 071,42 грн 3% річних.
В ході розгляду спору відповідачем подано відзив, у якому позовні вимоги заперечено. У заперечення позовних вимог відповідач посилається на несвоєчасність виставлення позивачем рахунку на оплату, в той час, як відповідачем фактично було передплачено послуги до фактичного їх надання. Зокрема, відповідач посилається на здійснені ним оплати:
- платіжною інструкцією № 649 від 30.10.2024 на суму 1 200 000,00 грн;
- платіжною інструкцією № 784 від 30.12.2024 на суму 1 000 000,00 грн;
- платіжною інструкцією № 420 від 10.12.2024 на суму 556 259,64 грн;
- платіжною інструкцією № 444 від 24.01.2025 на суму 200 000,00 грн
З огляду на викладене, відповідач стверджує, що ним було здійснено у повному обсязі оплату за послуги транспортування техніки та існує переплата.
Сільськогосподарська техніка, доставка якої була замовлена відповідачем, була здійснена 28.11.2024, 16.12.2024, 25.12.2024, 20.01.2025, що підтверджується відповідними митними деклараціями.
З огляду на викладене, відповідач стверджує, що фактом прийняття до виконання та організації перевезення вантажу позивач підтвердив факт отримання передплати у повному обсязі.
Також відповідач заперечував проти стягнення заявленої позивачем вартості додаткових послуг у зв`язку з непогодженням надання додаткових послуг зі зберігання техніки та простою, недоведеністю їх необхідності та фактичного надання.
У відповіді на відзив позивач надав пояснення з приводу викладених у відзиві обставин, зокрема, щодо тверджень відповідача про відсутність заборгованості за Договором та наявність переплати, позивачем на підтвердження взаєморозрахунків надано банківську виписку з період з 30.09.2024 по 09.09.2025, якою підтверджуються здійснені відповідачем оплати за передоплатним рахунком на оплату № А011349 від 07.10.2024:
- 1 200 000,00 грн за платіжною інструкцією № 649 від 30.10.2024;
- 1 000 000,00 грн за платіжною інструкцією № 784 від 30.12.2024;
- 200 000,00 грн за платіжною інструкцією № 444 від 24.01.2025.
За платіжною інструкцією № 420 від 10.12.2024 відповідачем було сплачено 556 259,64 грн зовсім за іншими передоплатним рахунком на оплату, а саме: за рахунками № А011349-1 від 07.10.2024 та А011349-2 від 07.10.2024 з призначенням платежу - оплата за додаткові послуги за межами території України.
Також, позивач пояснив, що рахунок на оплату № А011349 від 07.10.2024 направлявся відповідачу в електронному вигляді (на підставі чого здійснювались оплати та надавались послуги) та поштою цінним листом з описом вкладення, що узгоджується з п. 10.3 та п. 4.2 Договору.
Направлення рахунку на оплату відповідачу поштою було здійснено позивачем у зв`язку з сумнівами в добропорядності відповідача як контрагента, який почав ухилятись від належного виконання зобов`язань.
Позивач у суді першої інстанції зазначав, що заборгованість за додаткові послуги, у відповідності до положень п. 4.7 Договору, підтвердженням витрат Експедитора є документи (рахунки, акти, накладні інші документи), видані суб`єктами господарювання - третіми особами, які залучаються до виконання цього Договору.
У заявці № 01 Замовник також взяв на себе зобов`язання відшкодовувати додаткові витрати, які виникають у експедитора під час надання послуг (п. 2 Заявки).
Позивач зазначає, що надав відповідачу для оплати додаткових послуг всі визначені умовами Договору документи та на виконання п. 4.6 Договору надіслав для підписання відповідні Акти наданих послуг.
Однак, відповідач не повернув позивачу підписані Акти здачі-приймання наданих послуг/ виконаних робіт та не надав обґрунтованих заперечень проти їх підписання, згідно з п. 3.1.8 Договору відповідні Акти вважаються таким, що погоджені та підписані сторонами, а послуги - прийнятими та виконаними належним чином.
Крім того, в ході розгляду спору позивач повідомив суду, що Акт № А011349-5 від 15.01.2025 на загальну суму 169 516,33 грн повернувся на адресу позивача, підписаний зі сторони відповідача.
Додатково, стосовно простою транспорту для відповідача за Актом № А011349-6 від 31.01.2025 на загальну суму 52 211,64 грн позивач пояснив, що такий простій має відношення до наданих послуг саме в інтересах відповідача, що підтверджується наступним:
- у виставленому FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL. на адресу ТОВ "Юнайтед Глобал Лоджистік" рахунку на оплату № FW250112 на суму 1200 євро за простій, в призначені платежу вказано - простій автотранспорту НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .
- у акті наданих послуг підписаним між FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL. та ТОВ "Юнайтед Глобал Лоджистік" на суму 1200 євро зазначено, що експедитор надав послуги згідно рахунку FW250112 на суму 1200 євро.
- із долученої позивачем до матеріалів справи CMR (міжнародної товарно-транспортної накладної) вбачається, що вантаж направлявся на адресу відповідача саме автотранспортом НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .
Відповідач у суді першої інстанції заперечуючи необхідність оплати рахунків №А011349-1 від 07.10.2024 та А011349-2 від 07.10.2024 за додаткові послуги за межами території України, вказував, що в оплату яких було здійснено платіж за платіжною інструкцією № 420 від 10.12.2024 у сумі 556 259,64 грн. 
Однак, враховуючи, що у платіжній інструкції № 420 від 10.12.2024 у сумі 556 259,64 грн у призначенні платежу зазначено про оплату рахунків № А011349-1 від 07.10.2024 та № А011349-2 від 07.10.2024 (які не є предметом розгляду у даній справі), відповідні заперечення відповідача щодо правомірності здійснення та зарахування таких оплат не підлягають дослідженню у матеріалах даної справи.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем відповідачу транспортно-експедиторських послуг за Договором № 374-ЮГЛ з організації перевезення за заявкою № 01 з доставки із порту Констанца (Румунія) до м. Яготин (Україна) вантажу Замовника - комбайни (USED WHEELED AND SELF DRIVER BEETROOT) на загальну суму 2 556 924,25 грн зі строком оплати до 07.05.2025, які не оплачені відповідачем на суму 156 924,25 грн
В свою чергу, щодо додаткових витрат експедитора, умовами Договору передбачено, що у випадку виникнення додаткових витрат, понесених Експедитором в інтересах Замовника і пов`язаних з виконанням цього договору, Експедитор виставляє Замовнику додатковий рахунок, який підлягає оплаті Замовником у строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати його виставлення (п. 4.3 Договору).
Згідно з п. 4.6 Договору підтвердженням надання послуг Експедитором по цьому Договору є акт наданих послуг/виконаних робіт, підписаний обома сторонами.
У відповідності до положень п. 4.7 Договору підтвердженням витрат Експедитора є документи (рахунки, акти, накладні інші документи), видані суб`єктами господарювання - третіми особами, які залучаються до виконання цього Договору.
Відповідні умови Договору не містять вимог щодо необхідності оеремого узгодження додаткових витрат з Замовником чи необхідності надання додаткових доказі чи пояснень, крім тих, що наведені у п. 4.7. Договору.
Матеріали справи містять докази понесення позивачем додаткових витрат на оплату послуг субпідрядної організації, зокрема, за простій автотранспорту та послуги зберігання, визначені п. 4.7. Договору докази відповідних додаткових витрат надіслані позивачем відповідачу.
Зокрема, позивачем надано Акт виконаних робіт/наданих послуг (зберігання) від 15.01.2025 та Акт виконаних робіт/ наданих послуг від 28.02.2025 (простою) до Договору №2/1/FL від 01.11.2023, укладеного з FORWARDINGLINE LOGISTICS S.R.L., Румунія.
В підтвердження понесення витрат на оплату послуг субпідрядної організації FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL позивачем надано до позовної заяви платіжну інструкцію (доручення) від 30.05.2025 про сплату позивачем за надані послуг субпідрядною організацією FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL на суму 102 080,52 євро, яка включає в себе платежі, які здійснювались позивачем за рахунками FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL від 28.02.2025 на суму 1200 євро, від 11.11.2024 на суму 55 980,00 євро, а також інші платежі, вчиненні позивачем на користь FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL в межах укладеного договору від 11.11.2023 № 2/1/FL.
Про факт надання позивачу послуг залученою ним субпідрядною організацією FORWARDINGLINE LIGISTICS SRL також свідчить CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна) з якої вбачається, що вантаж направлявся на адресу відповідача саме автотранспортом НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .
Судом першої інстанції вірно встановлено, що оскільки відповідачем не повернуто позивачу підписані Акти дачі-приймання наданих послуг/виконаних робіт та не надав обґрунтованих заперечень проти їх підписання, згідно з п. 3.1.8 Договору відповідні Акти вважаються таким, що погоджені та підписані сторонами, а послуги - прийнятими та виконаними належним чином, тому підлягають оплаті.
Враховуючи надані позивачем докази позивачем та отримання відповідачем документів для оплати послуг за Договором:
- за Актом № А011349-В від 20.01.2025 на загальну суму 2 556 924,25 грн та передоплатним рахунком на оплату № А011349 від 07.10.2024 на загальну суму 2 556 924,25 грн, які відповідач отримав 03.05.2025, останнім днем оплати було 07.05.2025. 
- за Актом № А011349-5 від 15.01.2025 на загальну суму 169 516,33 грн, та рахунком на оплату № А011349-5 від 15.01.2025 на загальну суму 169 516,33 грн, які відповідач отримав 29.04.2025, останнім днем оплати було 02.05.2025.
- за Актом № А011349-6 від 31.01.2025 на загальну суму 52 211,64 грн та рахунком на оплату № А011349-6 від 31.01.2025 на загальну суму 52 211,64 грн, які відповідач отримав 11.02.2025, останнім днем оплати було 14.02.2025.
Таким чином, судом першої інстанції вірно не враховано доводи скаржника про ненастання строку оплати за Актом № А011349-5 від 15.01.2025 та рахунком на оплату № А011349-5 від 15.01.2025 на загальну суму 169 516,33 грн, які відповідач отримав 29.04.2025, не надав обґрунтованих заперечень проти його підписання і такий Акт мав бути оплачений у строк до 02.05.2025. Підписання відповідачем наведеного Акту з запізненням не змінює термінів набрання чинності відповідним Актом у розумінні п. 3.1.8 Договору.
Розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно до ч. 1 ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.
Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються дим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Відповідно до ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.
Також, з огляду на норму ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).
Відповідно до ст. 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що матеріалами справи підтверджується прострочена заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 156 924,25 грн за Актом № А011349-В від 20.01.2025 (основна послуга) зі строком сплати до 07.05.2025; за Актом № А011349-5 від 15.01.2025 на загальну суму 169 516,33 грн (додаткова послуга зберігання вантажу) зі строком оплати до 02.05.2025; за Актом № А011349-6 від 31.01.2025 на загальну суму 52 211,64 грн (за простій) зі строком оплати до 14.02.2025, що відповідачем не спростовано. 
Таким чином, позовні вимоги є правомірними, доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню в загальній сумі 378 652, 22 грн основного боргу.
У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Як визначено ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору, а саме п. 5.3.8 Договору передбачено, що у разі прострочення Замовником здійснення платежу за надані послуги, Експедитор має право стягнути з Замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті, за кожен день та за увесь період такого прострочення. У разі, якщо прострочення платежу становить або перевищує 30 днів, Експедитор має право додатково стягнути з Замовника штраф у розмірі 20 % від суми простроченого платежу.
У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати транспортно-експедиторських послуг, вимоги позивача про стягнення відповідача про стягнення з відповідача 42 012,84 грн пені та 75 730, 44 грн штрафу, які нараховані по кожному Акту окремо за фактичні періоди прострочення, які тривали понад 30 днів, обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню.
Як передбачено ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.
Крім того, у відповідності до положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 8 829,00 грн інфляційних та 4 071,42 грн 3% річних.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати транспортно-експедиторських послуг, вимоги позивача про стягнення відповідача 8 829,00 грн інфляційних та 4 071,42 грн 3% річних обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню.
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Глобал Лоджистік" 378 652, 22 грн основної суми заборгованості за договором, 42 012, 84 грн пені, 75 730, 44 грн штрафу, 8 829, 00 грн інфляційних втрат, 4 071, 42 грн 3 % річних.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 у справі № 911/2910/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Рокіан-Сервіс" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2025 у справі № 911/2910/25 - залишити без змін.
Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.
Матеріали справи повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 01.09.2026

Головуючий суддя С.А. Гончаров 

Судді О.М. Сибіга

О.В. Тищенко