г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/1865/26
Номер провадження 2/213/1499/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого – судді Алексєєва О.В., 
за участі секретаря судового засідання – Бабейкіної Н.О., 
бе участі учасників справи,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №3 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 19.01.2021 відповідач уклала кредитний договір №8115188170 з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». Свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за користуванням ними відповідач не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість.
20.09.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» і АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу №200921, на підставі якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до відповідача за договором №8115188170. 25.12.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/34-Ф, на підставі якого АТ «Таскомбанк» відступило позивачу право вимоги за договором №8115188170. 
Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 519,13 грн, а також сплачений ним судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.

Процесуальні дії у справі.
01.05.2026 позовна заява надійшла до суду.
14.05.2026 отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.
25.05.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача у позові просить проводити розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Порядок виклику відповідача до суду, передбачений ЦПК України, дотримано, однак у судове засідання вона повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалася, будь-яких заяв, клопотань від неї не надходило.
За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом.
19.01.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8115188170, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 25 150,00 грн, строком на 36 місяців.
Відповідно до п.1.3. кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №5188170, який є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п.5 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5188170 початковий процент при наданні кредиту – 3,00% від суми кредиту, що становить 450,00 грн; щомісячні проценти – 3,00% від суми кредиту; загальні проценти – 0,01% річних від суми боргу за договором.
Графіком платежів сторони власними підписами узгодили дати платежів, які є щомісячними, та їхні розміри.
Підписавши договір, відповідач зобов`язалася виконувати його умови.
Відповідно до виписки по особовим рахункам кредитного договору № НОМЕР_1 за період з 19.01.2021 по 25.12.2025 ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами.
Однак, в порушення вимог кредитного договору, свої зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала, що потягло за собою виникнення заборгованості.
20.09.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №200921, за умовами якого до АТ «Таскомбанк» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 8115188170 від 19.01.2021.
25.12.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/34-Ф, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №8115188170 від 19.01.2021.
Згідно розрахунку заборгованість відповідача за договором №8115188170 становить 17 519,13 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту.
Договір факторингу, внаслідок укладення якого позивач набув права вимоги до відповідача у справі, є чинним та перед судом заінтересованими особами питання про визнання його недійсним не порушувалося.

Зміст спірних правовідносин.
Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.
Норми права, які застосовує суд.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно з п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.11.2018 в справі №243/11704/15-ц.
Згідно з положеннями ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Стаття 1082 ЦК України передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Висновок суду.
Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору №8115188170 від 19.01.2021 з первісним кредитором, порушення нею взятих на себе зобов`язань, ознайомлення і згода відповідача з умовами кредитного договору, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цим договором.
Відповідачем порушувались умови кредитного договору, кошти на повернення кредиту не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості.
Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість повністю не погашена, відповідач не надала суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. 
Тобто позивачем доведено порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за цим кредитним договором.
Суд ставиться критично до наданої відповідачем довідки АТ «Таскомбанк» від 04.06.2026, оскільки цей доказ не спростовує викладений вище висновок суду, і не доводить відсутності заборгованості за кредитним договором. Зі змісту довідки вбачається, що кредитний договір №8115188170 від 19.01.2021 закритий у зв`язку із відступленням права вимоги до позивача.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, ч.1 ст.141, 263, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №8115188170 від 19.01.2021 в розмірі 17 519 (сімнадцять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн 13 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 662,40 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: вул. Лісова, буд.2, м. Бровари, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного тексту судового рішення – 20.07.2026.

Суддя О.В. Алексєєв