ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

09.09.2026 | м. Суми | Справа № 920/539/25(538/1050/26)

Господарський суд Сумської області у складі судді Ковтуна В.М., в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, розглянув матеріали справи № 920/539/25(538/1050/26)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія 
«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, 28 корпус, 4-й
поверх, м. Львів, 79029, код ЄДРПОУ 35234236)
до відповідача: Фізичної особи ОСОБА_1 (  

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 31843 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором

В межах справи № 920/539/26 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 

Суть спору: 11.05.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “КРЕДИТ-КАПІТАЛ” звернулося до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 31843,00 грн. заборгованості за Кредитним договором № 20408-09/2024 від 16.09.2024.
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 26.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у малозначній цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “КРЕДИТ-КАПІТАЛ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “КРЕДИТ-КАПІТАЛ” про витребування доказів задовольнити. Витребувати у АТ КБ “Приватбанк” ( адреса: 01001, місто Київ. Вулиця Грушевського, будинок, 1 д) інформацію: Чи є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 власником банківської карти за номером № НОМЕР_2 ? Чи надходили кошти в розмірі 14000 грн. на рахунок банківської картки № НОМЕР_2 в період з 16.09.2024 по 21.09.2024 року?
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.06.2026 Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “КРЕДИТ-КАПІТАЛ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Господарського суду Сумської області, на розгляді якого перебуває господарська справа № 920/539/25 про банкрутство фізичної особи ОСОБА_1 .
У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.07.2026 справу № 920/539/25(538/1050/26) розподілено для розгляду судді Ковтуну В.М. 
У провадженні судді Ковтуна В.М. перебуває справа № 920/539/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . 
Ухвалою від 21.05.2026 суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_3 ); ввів процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_3 ); призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_3 ) арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича (свідоцтво № 1958 від 06.11.2020, 37200, Полтавська область, Миргородський район, м. Лохвиця, вул. Озерна, 25, код НОМЕР_3 ); визначено дату проведення попереднього судового засідання на 02.07.2025, 10:00.
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.08.2025 у справі № 920/539/25, зокрема, суд затвердив план реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 від 28.07.2025. 
Наразі строк виконання затвердженого ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.08.2025 у справі №920/539/25 плану реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 не закінчився і провадження у справі №920/539/25 триває на стадії виконання плану реструктуризації.
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.07.2026 (суддя Ковтун В.М.) постановлено: прийняти матеріали справи №920/539/25(538/1050/26) до розгляду; розгляд справи розпочати спочатку зі стадії відкриття провадження у справі; справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; розгляд справи № 538/1050/26 здійснювати в межах справи № 920/539/26 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , в окремому позовному провадженні; сторонам встановлені строки для надання процесуальних документів по суті спору.
Ухвала Господарського суду Сумської області від 22.07.2026 у справі №920/539/25(538/1050/26) була направлена ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та ОСОБА_1 до їх електронних кабінеті в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" та згідно з довідками про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», були доставлені до їх електронних кабінетів 22.07.2026 відповідно о 21:00 та 21:04.
Станом на 09.09.2026 Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.
Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами враховуючи норму ч. 9 ст. 165 ГПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Відповідно до ст. 233 ГПК України за результатами оцінки доказів, поданих сторонами судом ухвалене рішення у даній справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
16.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Товариство, кредитодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (Клієнт, позичальник) укладено Договір про надання фінансового кредиту № 20408-09/2024 (Кредитний договір), шляхом подання позичальником Заявки-анкети Клієнта на отримання фінансового кредиту від 16.09.2024. 
Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 14000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі – Кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачено:
Тип кредиту: кредит. 
Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Кредит надається строком на 120 днів.
Дата надання кредиту 16.09.2024.
Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 13.01.2025.
Відповідно до умов Кредитного договору та Паспорту споживчого кредиту встановлена фіксована процентна ставка, відсотків річних у розмірі 1,00% в день, що становить 365,00% річних.
Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у націонала рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-74хх-хххх-6541 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту.
Позивач зазначає, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало, здійснивши перерахування на рахунок платіжної картки відповідача коштів в розмірі 14000,00 грн.
Проте у порушення взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором відповідач кредитні кошти не повернув, платежі, передбачені умовами договору, не вносив, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором у сумі 31843 грн., з яких: 12740,00 грн. - сума основного боргу; 12103,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7000,00 грн. - сума заборгованості по пеням/штрафам .
27.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Первісний кредитор, Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (позивач, Фактор, новий кредитор) укладено Договір факторингу № 27012025 (Договір факторингу)
Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу, на умовах встановлених цим Договором та у відповідності до ст. 73 ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель заборгованості).
Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, внаслідок передачі (відступлення) Права вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27012025 від 27.01.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 31843 грн., з яких:
- 12740,00 грн. - сума основного боргу;
- 12103,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 7000,00 грн. - сума заборгованості по пеням/штрафам.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунок ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що за змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 2 статті 638 ЦК України).
Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з частиною 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина 1 статті 641 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За правилами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно з частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлених договором.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог частини 1 статті 611, частини 1 статті 612 ЦК України.
Відповідно до долученого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до позовної заяви розрахунку ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» заборгованість фізичної особи ОСОБА_1 перед банком станом на 03.03.2026 становила 31843,00 грн, з яких: 12740,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12103,00 грн - заборгованість за процентами, 7000,00 грн – сума заборгованості за штрафом.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (статті 513-516 ЦК України).
Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконання свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу.
Суд встановив, що відповідно до умов договору факторингу № 27012025 від 27.01.2025 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», зокрема, право вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 за Договором про надання фінансового кредиту № 20408-09/2024 від 16.09.2024 на загальну суму 31843,00 грн, з яких: 12740,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12103,00 грн - заборгованість за процентами, 7000,00 грн – сума заборгованості за штрафом. 
Перевіривши наданий позивачем розрахунок, сформований ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» станом на 03.03.2026, в частині суми основного боргу, суд встановив, що він є арифметично правильним та обґрунтованим. Заборгованість ОСОБА_1 перед банком на суму 12740,00 грн основного боргу підтверджена банківськими виписками. 
Щодо позовних вимог в частині 12103,00 грн заборгованості за процентами за користуваня кредитом, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частиною 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до умов Кредитного договору та Паспорту споживчого кредиту встановлена фіксована процентна ставка, відсотків річних у розмірі 1,00% в день, що становить 365,00% річних.
Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Суд, перевіривши, наданий позивачем розрахунок процентів за користування кредитом, сформований ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» станом на 03.03.2026, приходить до висновку, що вони є арифметично правильними.
Позивачем також заявлено до стягнення 7000,00 грн заборгованості за штрафом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч.1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
У той же час, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського Кодексу та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022 року Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу України були доповнені пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд зазначає що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово було продовжено та він діє на теперішній час. 
Договірні відносини між кредитором і боржником виникли з 2025 року, тобто після введення воєнного стану, і відповідно штрафні санкції кредитором були нараховані після 24.02.2022.
Відтак, воєнний стан на території України діє у період з 24.02.2022 року та станом на момент розгляду справи не скасований та не відмінений, отже, з урахуванням вищенаведеного в сукупності нарахування Позивачем штрафних санкцій в період, коли Відповідач як позичальник звільняється від відповідальності у вигляді штрафних санкції (пені та штрафу), згідно п.п. 15, 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та п. 8 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, є неправомірним, що є підставою для відмови у визнанні позовних вимог щодо штрафних санкцій у сумі 7000 грн 00 коп.
За частинами 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 ГПК України).
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, господарський суд дійшов висновку позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 12740,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 12103,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом. В частині стягнення штрафу у розмірі 7000,00 грн суд відмовляє.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 3328 гривень.
Отже, судовий збір, що підлягав сплаті позивачем при зверненні до господарського суду в системі "Електронний суд" з даною позовною заявою про стягнення 31843,00 грн становить 2662,40 грн.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» при зверненні до Липоводолинського районного суду Сумської області з вказаною позовною заявою сплатило судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 12.05.2026 № 27650.
Велика Палата Верховного суду у постанові від 18.01.2023 у справі № 170/129/21 вказала, що немає підстав вважати, що судовий збір при передачі справи за підсудністю іншому суду повинен сплачуватись повторно на рахунок того суду, де справа розглядається фактично. Перерозподіл сплачених коштів може здійснюватися ДСА України у визначеному нею порядку або у порядку, визначеному іншим компетентним органом держави.
Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2076,67 грн.
Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.
На підтвердження надання правничої допомоги позивач надав: 
- Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката, керуючого партнера Усенка М.І.; 
- Акт № 1175 наданих послуг від 11.05.2026 на загальну суму 8000,00 грн;
- Детальний опис наданих послуг від 11.05.2026;
- Ордер ВС №1381377 від 02.07.2025.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 згаданої статті).
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).
Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
01.07.2025 між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Клієнт) та АО «Апологет» в особі адвоката, керуючого партнера Усенка М.І. (Виконавець) укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107, за умовами якого (п.1.1.) Клієнт замовляє, приймає та оплачує, а Виконавець надає Послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва Клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності, та надає, інші Послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів Клієнта.
Цим Договором Клієнт призначає Виконавця своїм представником. Виконавець набуває права реалізовувати права Клієнта, надавати від його імені пояснення, заяви, скарги, клопотання тощо, а також представляти інтереси в усіх органах державної влади, судах загальної юрисдикції в організаціях будь-яких форм власності та вчиняти інші дії, користуючись правами, які передбачені ст.ст. 43, 49, 64 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 42, 46, 61 Господарсько-процесуального кодексу України. Виконавець має право вчиняти від імені Клієнта дії, спрямовані на досудове врегулювання спорів (п. 1.2. Договору).
Всі вищевказані права надаються для комплексного супроводу судових справ зі стягнення заборгованості за Кредитними договорами, право вимоги щодо якої належить Клієнту (п. 1.3. Договору).
В п. 2.3. Договору сторони узгодили, що вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 (одну) Кредитну справу складає: 8 000,00 грн. без ПДВ.
Відповідно до п. 2.4 та 2.5. Договору детальна інформація про справу, обсяг послуг, ціну послуг, термін оплати послуг вказуються у Акті наданих послуг.
Згідно з Актом наданих послуг № 1175 від 11.05.2026 АО «Апологет» на виконання умов Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 надало ТОВ «ФК "Кредит-Капітал» правову допомогу у справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 20408-09/2024 від 16.09.2024, така правова допомога прийнята без зауважень, клієнт зобов`язався зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом 1 року з моменту підписання Акту.
Опис виконаної роботи вказаний в деталізованому описі до наданого Акту, відповідно до якого адвокатом надано такі послуги:
- усна консультація Клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором, тривалість 30 хв.;
- ознайомлення з матеріалами кредитної справи, тривалість 2 год.;
- погодження правової позиції Клієнта у справі, тривалість 30 хв.,
- складення позовної заяви з урахування правової позиції Клієнта, тривалість 3 год. 30 хв.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом із цим, відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлялося.
Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.03.2020 у справі № 904/3583/19, Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22.
Беручи до уваги надані позивачем докази на підтвердження надання професійної правничої допомоги адвокатом та приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що витрати позивача за надання професійної правничої допомоги покладається на відповідача у розмірі 6240,00 грн.
Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 31843 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів, 79029; код ЄДРПОУ 35234236, рахунок НОМЕР_4 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») заборгованість за Кредитним договором №20408-09/2024 від 16.09.2024 в загальному розмірі 24843,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом - 12740,00 грн, заборгованість за процентами – 12103,00 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 2075,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6240,00 грн.
3. В інший частині позовних вимог – відмовити.
4. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.
Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення складене та підписане суддею 09.09.2026.

Суддя | В.М. Ковтун