Справа №:755/10167/26
Провадження №: 2-о/755/478/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді -  Хромової О.О.
при секретарі -   Бовкун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить встановити факт смерті її баби, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьк, Донецька область.
Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьк померла баба заявника ОСОБА_2 . На тимчасово окупованій території Донецьким ЗАГС Донецької Республіки видано довідку про смерть № С-01233. Заявник звернувся до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про реєстрацію смерті  ОСОБА_2 , однак отримала відмову, оскільки подані документи видано на тимчасово окупованій території. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання пенсійних виплат ОСОБА_2 , які вона не отримала за життя.
З огляду на викладене вимоги заяви просила задовольнити.
У поряду автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 липня 2026 року заяву залишено без руху та встановлено заявникові строк для усунення недоліків - три дні з дня отримання копії даної ухвали.
Ухвалу про залишення заяви без руху від 07 липня 2026 року направлено на зазначену заявником адресу для листування. Відомості про вручення заявнику ОСОБА_1 копії ухвали відсутні.
09 липня 2026 року (вхід. № 44931) до заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучено докази сплати судового збору, свідоцтво про смерть, видане органами окупаційної влади, паспорт громадянина України та зазначено мету встановлення факту, чим виконано вимоги ухвали про залишення заяви без руху у встановлений судом строк.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 липня 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку окремого провадження, судове засідання у справі призначено на 14 липня 2026 року на 11-45 годину. 
14 липня 2026 року заявник у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, у якій просила провести розгляд справи за її відсутності.
Представник заінтересованої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до таких висновків.
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 02 березня 2001 року, що належить ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Златоустівка Волноваського району Донецької області. Наявний штамп про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Також до матеріалів справи долучено копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 04 серпня 1997 року ОСОБА_2 .
Зі свідоцтва про народження від 16 жовтня 1956 року серії НОМЕР_2 встановлено, що
 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , про що 16 жовтня 1956 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 1871. Батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02 вересня 2011 року № 00009406434 встановлено, що 02 вересня 2011 року у Реєстрі зареєстровано актовий запис від 11 червня 1978 року № 766, складений Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
До матеріалів справи долучено відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу від 25 березня
1982 року серії НОМЕР_3 , видане Відділом ЗАГС Київського райвиконкому міста Донецьк, у якому зазначено, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 19 березня 1982 року зроблено запис № 183. Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».
Відповідно до свідоцтва про народження від 22 червня 1983 року серії НОМЕР_4 , виданого Відділом ЗАГС Київського райвиконкому міста Донецьк, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про народження 22 червня 1983 року зроблено запис № 946. Батьками зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу від 14 квітня 1984 року серії НОМЕР_5 , виданого відділом запису актів громадянського стану Київського райвиконкому міста Донецьк, 14 квітня 1984 року зареєстровано шлюб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 282. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». 
В матеріалах справи міститься копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 07 квітня 2000 року, що належить ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Донецьк. Наявний штамп про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 , виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 10 квітня 2000 року, що належить ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Донецьк. Наявний штамп про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки від 05 липня 2018 року № 3004-27297 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання зазначено: АДРЕСА_2 .
Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 .
З копії медичного свідоцтва про смерть серії 21 № 201100523, виданого 16 січня 2026 року так званою «Державною бюджетною установою Донецької Народної Республіки «Республіканське бюро судово-медичної експертизи»», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьку. У графі причина смерті зазначено стиснення головного мозку, набряк мозку, інші уточнені ураження судин мозку.
Також до матеріалів справи долучено довідку про смерть від 21 січня 2026 року № С-01233, видану так званим «Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Управління ЗАГС Донецької Народної Республіки (форма № 11)», відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьк. Причина смерті: стиснення головного мозку, набряк мозку, інші уточнені ураження судин мозку. Актовий запис від 21 січня 2026 року № 170269930000100859008, складений так званим «Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Управління ЗАГС Донецької Народної Республіки».
Так званим «Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Управління ЗАГС Донецької Народної Республіки, 99300001» видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 , відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Златоустівка, Волноваського району Донецької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк, Донецька Народна Республіка, про що 21 січня 2026 року складено актовий запис про смерть № 170269930000100859008.
До матеріалів справи також долучено фотознімок місця поховання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9
З метою реєстрації факту смерті ОСОБА_2 заявник звернулася до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Листом Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03 липня 2026 року № 980/24.4-38 заявнику у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі лікарського свідоцтва про смерть 21 № 201100523 від 16 січня 2026 року відмовлено, оскільки даний документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. 
Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі - Правила), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. 
Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма
№ 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня
2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із
05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 року № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від
16 квітня 2022 року № 457 викладено в такій редакції: «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій».
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого
2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якого вся територія Донецького району Донецької області вважається тимчасово окупованою територією України з 07 квітня 2014 року.
Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:
1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Також суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.
Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascuand Others v. Moldovaand Russia), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
Підставою звернення заявника до суду є необхідність реєстрації факту смерті її баби
 ОСОБА_2 та отримання пенсійних виплат ОСОБА_2 , які вона не отримала за життя.
В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 , при цьому, заявником надано документи, які у своїй сукупності підтверджують факт смерті ОСОБА_2 ,
 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Донецьк Донецької області. Враховуючи те, що ОСОБА_2 померла в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а реєстрація її смерті в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.
З наданих документів суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Златоустівка, Волноваського району Донецької області, померла 
ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк, Донецької області, Україна, перебуваючи на тимчасово окупованій території, і тому факт її смерті суд вважає доведеним і встановленим. Дата смерті також встановлена. Оскільки реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, тому є підстави для встановлення у судовому порядку факту смерті, а також для подальшого внесення відповідного актового запису.
Відповідно до частини другої статті 319 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Даний факт має юридичне значення, оскільки на його підставі для заявника виникають правові підстави для реалізації своїх прав.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 263-265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті, - задовольнити.
Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Златоустівка, Волноваського району Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк Донецької області, Україна.
Рішення підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 , місце проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 .
Заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 26088676, адреса місцезнаходження: бульв. Верховної Ради, 8/20, м. Київ, 02100.
Повне рішення суду виготовлено 14 липня 2026 року.

Суддя          О.О. Хромова