ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2026 року   Справа № 924/266/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Маціщук А.В. , суддя Бучинська Г.Б. 

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін заяву Фермерського господарства "Мисюрівське" про ухвалення додаткового рішення у справі №924/266/26 
за апеляційними скаргами Фермерського господарства "Мисюрівське" та Старосинявської селищної ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.05.2026 р. та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.06.2026 р. по справі №924/266/26
за позовом Фермерського господарства "Мисюрівське" Хмельницький район, с. Паньківц
до відповідача Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницька область, Хмельницький район, селище Стара Синява
про визнання протиправним та скасування рішення №72-98/2026 від 26.02.2026р. та визнання укладеним Додаткову угоду №1 про поновлення Договору оренди землі від 24.02.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 17.08.2026 апеляційну скаргу Старосинявської селищної ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.05.2026 р. та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.06.2026 р. по справі №924/266/26 - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Мисюрівське" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.05.2026 р. задоволено. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.05.2026 у справі №924/266/26 змінено. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Мисюрівське" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.06.2026 р. по справі №924/266/26 - залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.06.2026 р. по справі №924/266/26 залишено без змін.
18.08.2026 до суду апеляційної інстанції від представника Фермерського господарства "Мисюрівське" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить долучити докази на підтвердження розміру витрат, понесених Фермерським господарством «МИСЮРІВСЬКЕ» у зв`язку з розглядом Північно-західного апеляційного господарського справи № 924/266/26 в розмірі 77 000 грн. Винести додаткову постанову, якою стягнути з Старосинявської селищної ради на користь Фермерського господарства «МИСЮРІВСЬКЕ» 77 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.08.2026 р. прийнято до розгляду заяву Фермерського господарства "Мисюрівське" про ухвалення додаткового рішення у справі №924/266/26. Розгляд заяви Фермерського господарства "Мисюрівське" про ухвалення додаткового рішення призначено в порядку письмового провадження. Запропоновано Старосинявській селищній раді у строк до 27.08.2026 надіслати до суду письмові заперечення з приводу поданої заяви про здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, та докази надсилання копії таких заперечень Фермерському господарству "Мисюрівське".
24.08.2026 до суду апеляційної інстанції від представника Старосинявської селищної ради надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткової постанови, у яких відповідач просить залишити без розгляду заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та відмовити в ухваленні додаткового рішення.
Відповідно до ч.1, 3 ст.244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Колегією суддів встановлено, що позивач в апеляційній скарзі зазначав про очікуване понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 100 000 грн.
Заява про ухвалення додаткового рішення разом із доказами понесених судових витрат була подана представником позивача через підсистему ЄСІКС "Електронний суд" 18.08.2026, тобто в межах строків визначених у ч.8 ст.129 ГПК України.
Відтак, апеляційним судом встановлено дотримання Фермерським господарством "Мисюрівське" строків визначених у ч.8 ст.129 ГПК України, а тому заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає розгляду судом.
Розглянувши заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує таке.
Відповідно до ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
За змістом ч.3 ст.237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон) встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно з ч.1 ст.30 вищевказаного Закону, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19; п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п.127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 ).
Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.627 ЦК України.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми вбачається, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2022 у справі №922/1964/21).
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч.1 ст.30 Закону як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Відтак, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади господарського законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Апеляційний суд також враховує, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.126 ГПК України (схожа правова позиція, викладена у додаткові постанові Верховного Суду від 31.08.2023 у справі №824/20/23).
Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (схожий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2023 у справі №922/2417/22).
Крім того, вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів враховує критерії, визначені частинами четвертою та п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а саме: складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на їх виконання, значення справи для сторін, а також принципи розумності, співмірності та справедливості.
Відтак, оцінивши подані сторонами заяви, дослідивши подані на їх підтвердження докази, колегія суддів виходить із необхідності дотримання критеріїв реальності, необхідності, розумності та співмірності таких витрат.
При визначенні суми витрат, що підлягають відшкодуванню, колегія суддів враховує обсяг фактично наданої правничої допомоги та виконаних адвокатом процесуальних дій у суді апеляційної інстанції, складність справи, характер спірних правовідносин, значення справи для сторін, а також результат її розгляду.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач подав до суду апеляційної інстанції: Договір про надання правової допомоги № АБ/81-25 від 02.03.2026; Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №АБ/81-25 від 03.03.2026 р.; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КС №9145-10 від 31.07.2020 р. видане для Безносик Алли Олександрівни; Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Адвокатського бюро «АЛЛИ БЕЗНОСИК», необхідних для надання правової допомоги, у справі №924/266/26; Акт №1 про виконання робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги від 03.03.2026 р. №АБ/81-25 від 18.08.2026 р. 
02.03.2026 року між Адвокатським Бюро «Алли Безносик» та Фермерським господарством "Мисюрівське" укладено договір №АБ/81-25 про надання правової допомоги від 02.03.2026 р. 
Відповідно до п. 1.1. договору Адвокатське бюро зобов`язується здійснювати захист, представництво та надавати інші види правової допомоги Клієнту на умовах i в порядку, що визначені цим Договором (далі - послуга або правова допомога або захист та/або представництво), а Клієнт зобов`язується оплатити наданні Адвокатським бюро послуги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.
Відповідно до детального опису робіт, виконаних адвокатом, заявником зазначено такі види наданих послуг: складання та подання до суду двох апеляційних скарг - 50 000,00 грн; складання та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу відповідача - 15 000,00 грн; участь у двох судових засіданнях - 12 000,00 грн.
Таким чином, загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 77 000,00 грн.
Водночас колегія суддів звертає увагу, що апеляційну скаргу Фермерського господарства «Мисюрівське» на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.06.2026 у справі № 924/266/26 залишено без задоволення. Відтак, з урахуванням результатів апеляційного перегляду, правові підстави для покладення на Старосинявську селищну раду витрат, пов`язаних із поданням зазначеної апеляційної скарги, відсутні.
За таких обставин заявлені до відшкодування витрати у сумі 25 000,00 грн, пов`язані зі складанням та поданням апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції, є необґрунтованими та не підлягають стягненню з відповідача.
Таким чином, із заявлених до відшкодування 77 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу після виключення 25 000,00 грн витрат, пов`язаних із поданням апеляційної скарги на додаткове рішення, колегія суддів розглядає питання щодо обґрунтованості стягнення 52 000,00 грн.
Разом із тим колегія суддів вважає, що заявлений до відшкодування розмір витрат у сумі 52 000,00 грн не відповідає критеріям розумності, необхідності та співмірності з фактичним обсягом наданої професійної правничої допомоги.
Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції ухвалив правомірне рішення по суті спору, з яким погодився суд апеляційної інстанції. Підставою для зміни рішення суду першої інстанції стало виключно те, що в його резолютивній частині не було наведено повного тексту Додаткової угоди № 1, яку суд визнав укладеною.
Таким чином, апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції був зумовлений необхідністю усунення неповноти його резолютивної частини, а не неправильним вирішенням спору по суті. З огляду на характер встановленого недоліку судового рішення, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи та результат апеляційного перегляду, колегія суддів доходить висновку, що заявлена до відшкодування сума 52 000,00 грн є завищеною та не відповідає критеріям розумності й співмірності витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що критерії оцінки поданих заявником доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу визначаються судом у кожній конкретній справі з урахуванням її фактичних обставин, принципів верховенства права та пропорційності, а також практики Європейського суду з прав людини, яку відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі/West Alliance Limited" проти України, від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на викладене, беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру заявлених Фермерським господарством "Мисюрівське" витрат, а також з урахуванням принципів пропорційності та справедливості, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви Фермерського господарства "Мисюрівське" про ухвалення додаткового рішення.
За таких обставин колегія суддів вважає заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу таким, що підлягає зменшенню, та вважає співмірним, обґрунтованим і розумним розмір витрат у сумі 10 000 грн.
Відтак, з урахуванням положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, критеріїв реальності та необхідності понесених витрат, їх розумності та співмірності зі складністю справи, обсягом фактично наданої адвокатом правничої допомоги та виконаних процесуальних дій, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви Фермерського господарства "Мисюрівське" та стягнення з Старосинявської селищної ради 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.123, 126, 129, 233, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Фермерського господарства "Мисюрівське" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/266/26 - задовольнити частково.

Стягнути з Старосинявської селищної ради (31400, Хмельницька область, Хмельницький район, селище Стара Синява, вул. Франка І., буд. 8, код ЄДРПОУ 04402824) на користь Фермерського господарства "Мисюрівське" (31445, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Паньківці, вул. Святкова, буд. 7, код ЄДРПОУ 38595014) - 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. В решті заяви - відмовити.

Господарському суду Хмельницької області видати наказ.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/266/26 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повна додаткова постанова складена "31" серпня 2026 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л. 

Суддя   Маціщук А.В. 

Суддя   Бучинська Г.Б.