П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/2169/26

Перша інстанція: суддя Марин П.П.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2026 у справі № 420/2169/26 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКВАТОР ЛІМІТЕД» до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови, –

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2026 року ТОВ ««ЕКВАТОР ЛІМІТЕД» звернулось до суду з адміністративним позовом у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA204130/2025/000038/1 від 19.12.2025;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204130/2025/000378 від 19.12.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.12.2025 ТОВ “ЕКВАТОР ЛІМІТЕД” звернулось до Рівненської митниці, у зв`язку із імпортуванням на територію України товару (митна декларація 25UA204130022991U5 від 19.12.2025, (далі – МД)), а саме Товар-1 – гранат свіжий, вагою 20 000,00 кг (нетто), країна виробництва – Туреччина (далі Товар). Після подання Декларантом МД, Відповідачем було відправлено Декларантові повідомлення, в якому ним вимагаються додаткові документи.
Позивач вказує у позові, що у відповідь декларантом надіслано лист № 19/12-25-1 від 19.12.2025 разом з яким було надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості проте відповідачем прийнято рішення про коригування та картка відмови, які підлягають скасуванню.
Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, враховуючи що документи, надані декларантом на підставі частини 2 статті 53 МКУ в якості підтвердження числових значень складових задекларованої митної вартості товарів не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, та декларантом не надано всіх додаткових документів, витребуваних митним органом на підставі частини 3 статті 53 МКУ у митного органу були наявні достатні підстави для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів відповідно до положень статті 55 МКУ та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон країни. Рішення про коригування митної вартості товарів від 19.12.2025 №UA204130/2025/000038/1 прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому є законним, обґрунтованим та мотивованим. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКВАТОР ЛІМІТЕД”. 

Короткий зміст рішення та мотиви суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 12.06.2026 у справі № 420/2169/26 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКВАТОР ЛІМІТЕД» задовольнив.
Визнав протиправним та скасував рішення про коригування митної вартості №UA204130/2025/000038/1 від 19.12.2025.
Визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204130/2025/000378 від 19.12.2025.
Стягнув з Рівненської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальність “ЕКВАТОР ЛІМІТЕД” сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.
Суд зауважив, що позивачем доведено, що усі надані до митного органу разом із митною декларацією документи, поза розумним сумнівом, підтверджували вартість товару, який ввозиться, визначену за основним методом, є достатніми та містять усю необхідну повну інформацію про митну вартість та її складові.
Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товару №UA204130/2025/000038/1 від 19.12.2025 та картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA204130/2025/000378 від 19.12.2025 прийняті не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправними та підлягають скасуванню

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Рівненської митниці подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не врахував, що надані декларантом під час подання митної декларації та під час процедури консультацій документи не були достатніми для підтвердження заявленої митної вартості товарів;
- суд першої інстанції залишив поза увагою те, що рішення про коригування прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу та подані до митного оформлення документи містять невідповідності;
- суд першої інстанції не взяв до уваги, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ “ЕКВАТОР ЛІМІТЕД” (покупець) та “DOZ TEKSTЭL GIDA TARIM ЬRЬNLERЭ ЭTHALAT ЭHRACAT PAZARLAMA SANAYЭ VE TICARET LЭMЭTED ЮЭRKETЭ” (TURKEY) (постачальник) 25.11.2025 було укладено контракт на поставку № 02/25, відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар (далі “Товар”), зазначений в електронному замовленні покупця та у виставлених на його підставі інвойсах, в порядку та на умовах, обумовлених у Контракті.
Відповідно п. 1.2. Контракту № 02/25, поставка товару здійснюється партіями. На кожну партію товару складається окремий інвойс, якщо інше не обумовлено сторонами. Вартість і склад кожної партії товару вказується в інвойсах. Загальна кількість поставленого товару складається з тієї кількості, що зазначена в інвойсі по кожній партії товару за весь період дії цього Контракту.
Відповідно п. 3.1, 3.2, 3.3 Контракту оплата за товар здійснюється покупцем за однією з наступних умов: 3.1.1. 100% передплати; 3.1.2. 100% протягом 90 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД (умова оплати за замовчуванням).
Якщо в товаросупровідних документах та/або інвойсі або в інших документах, що стосуються поставки товару, яка здійснюється відповідно до певного інвойсу, не зазначено умову оплати за поставку такого товару відповідно до п. 3.1 цього Контракту, то вважається, що вартість такого товару має бути сплачено постачальнику відповідно до н. 3.1.2 цього Контракту.
Оплата товару здійснюється покупцем на підставі інвойсу.
Згідно з пунктами 4.2, 4.6 Контракту постачальник може здійснювати поставку за цим Контрактом на наступних умовах “Інкотермс 2020”: 4.2.1. СРТ - “ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО” (точне місце / порт відправлення / призначення вказується в mollei) термін “фрахт/перевезення оплачено до” означає, що постачальник здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, постачальник зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що Покупець приймає на себе всі ризики за будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб. Під словом “перевізник” розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення Товару залізницею. автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них термін СРТ зобов`язує постачальника здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися незалежно виду транспорту, включаючи мультимодальні (змішані) перевезення. 
Товар поставляється окремими партіями на підставі і відповідно до замовлень покупця. Замовленням є текстове повідомлення, яке направляється покупцем постачальнику електронною поштою або за допомогою месенджерів відповідно до контактних даних, що містяться у п.12.2. Контракту.
Товар постачається покупцеві в тарі постачальника, призначеної для транспортування свіжих цитрусових, інших фруктів і овочів, яка включається у вартість товару та поверненню або компенсації не підлягає (п. 7.1 Контракту).
Обов`язок упаковки і маркування товару покладений на постачальника. Витрати на матеріали та роботи з пакування та маркування товару покладаються на постачальника. Ці витрати закладаються самостійно постачальником до вартості товару і додатковому відшкодуванню з боку покупця не підлягають (п. 7.2 Контракту).
На виконання умов контракту № 02/25 від 25.11.2025 ТОВ “ЕКВАТОР ЛІМІТЕД” імпортувало на митну територію України товар – Гранат свіжий, у 1600 пластикових ящиках, на 26 дерев`яних палетах, врожай 2025 року. Призначений для громадського харчування.Торговельна марка: немає даних. Виробник: DOZ TEKSTIL GIDA TARIM URUNLERI ITHALAT IHRACAT PAZARLAMA SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI.Країна виробництва: Туреччина(TR).
Уповноважена позивачем особа подала електронну митну декларацію (ЕМД) ІМ 40 ДЕ 25UA204130023016U2 та пакетом документів для митного оформлення товару, а саме:
– Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № DZT2025000000425 від 13.12.2025;
– Автотранспортна накладна (Road consignment note) від 11.12.2025;
– Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № E 1265279 від 18.12.2025;
– Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 02/25 від 25.11.2025;
– Електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/або зміст якого митний орган може перевірити на вебсайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат № E1265279 від 18.12.2025;
– Фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) № EC/TR A 6102032 від 15.12.2025;
– Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 10.12.2025;
– Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-26/12-2025 від 18.12.2025;
– Розрахунок ціни (калькуляція) від 13.12.2025;
– Копія митної декларації країни відправлення № 25350300EX00161848 від 15.12.2025.
19.12.2025 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості № UA204130/2025/000038/1 та видана картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA204130/2025/000378. 
В оскаржуваному рішенні відповідачем було зазначено таке:
“При проведенні у відповідності до положень статті 54 МКУ контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за МД № 25UA204130022991U5, встановлено наступне.
1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р.
2) подані до митного оформлення та додатково на вимогу митниці документи містять неточності:
Відповідно до п. 7.2 та 7.3 зовнішньоекономічного договору від 25.11.2025 № 02/25 (далі – Контракт), товар повинен бути упакований та маркований, але у наданих до митного оформлення документах (Контракті, рахунку-фактурі (інвойсі) не містяться дані про числові значення такої складової митної вартості, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості задекларованого товару;
Відповідно до п. 4.6 Контракту товар поставляється окремими партіями на підставі відповідно до замовлень покупця, однак замовлення не надано до митного оформлення. 
Відповідно п. 3.1 Контракту від 25.11.2025 № 02/25 передбачено 100% передплату або 100% оплату протягом 90 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, також відповідно до п.3.3. Контракту оплата товару здійснюється Покупцем на підставі інвойсу, але в поданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 13.12.2025 № DZT2025000000425 не міститься умов оплати за товар.
Додатково наданий документ, що заявлений як “прайс-лист” від 10.12.2025 б/н не може розглядатись як джерело цінової інформації щодо продажу товарів для широкого кола покупців в умовах вільної конкуренції, оскільки він містить інформацію лише щодо продажу товарів, які зазначені у рахунку-фактурі (iнвойсі) від 13.12.2025 № DZT2025000000425, та адресується імпортеру оцінюваного товару, що наштовхує на спеціальну ціну для імпортера оцінюваного товару.
Додатково надана копія митної декларації країни відправлення від 15.12.2025 №25350300EX00161848 не містить реквізити контракту та рахункуфактури (iнвойсу) від 13.12.2025 № DZT2025000000425, відповідно до яких здійснюється поставка, що не дає можливості поширити даний документ на задекларовану партію товарів. Декларація не містить жодних відміток митниці відправлення.
Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних та неточних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.
Згідно частини 5 статті 54 Митного кодексу України, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р.
II Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 23.11.2025 №25UA408020042571U3 (Гранат свіжий, їстівний)– 1,501 дол.США/кг.
ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком:
1) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки;
2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
3) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого товару;
4) копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову згідно ст.254 МКУ);
5) банківські платіжні документи, що підтверджують вартість придбаного товару;
6) замовлення згідно п. 4.6. Контракту.
ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59 – 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 – 63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.
Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 23.11.2025 №25UA408020042571U3 (Гранат свіжий, їстівний)– 1,501 дол.США/кг.
Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 30020,0000 USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1270968,7480 грн (1,501USD /кг * 20000кг * 42,3374грн)”.
Відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204130/2025/000378, відповідно до якої причини відмови у митному оформленні полягали у наступному: “Митна вартість імпортованих товарів(митна декларація за внутрішнім номером 7269, присвоєним номером митниці 25UA204130022991U5, далі – ЕМД) не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р., а подані до митного оформлення та на вимогу митниці документи містять неточності та розбіжності.. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 19.12.2025 UA204130/2025/000038/1 відповідно до вимог Розділу ІІІ (статті 49-66) Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12). Підстава: Розділ ІІІ (статті 49-66), статті 256, 257 Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12)”.
Вважаючи вказане рішення та карту відмови протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, з приводу яких виник даний спір, регулюються Митним кодексом України.
Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частиною 1 статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено частиною 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина 5 статті 53 Митного кодексу України).
З аналізу наведених норм вбачається, що положення статті 53 Митного кодексу України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
За правилами частини 6 статті 54 Митного Кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (пункти 2, 5 частини 2 статті 55 Митного Кодексу України).
Зазначені положення зобов`язують митницю у рішенні про коригування митної вартості зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору.
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частинами 2, 3 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Відповідно до частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що між ТОВ “ЕКВАТОР ЛІМІТЕД” (покупець) та “DOZ TEKSTЭL GIDA TARIM ЬRЬNLERЭ ЭTHALAT ЭHRACAT PAZARLAMA SANAYЭ VE TICARET LЭMЭTED ЮЭRKETЭ” (TURKEY) (постачальник) 25.11.2025 було укладено контракт на поставку № 02/25, відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар (далі “Товар”), зазначений в електронному замовленні покупця та у виставлених на його підставі інвойсах, в порядку та на умовах, обумовлених у Контракті.
З метою здійснення митного оформлення товару декларантом подав до митниці електронну митну декларацію (ЕМД) ІМ 40 ДЕ 25UA204130023016U2. 
Для підтвердження заявленої митної вартості, разом з митною декларацією, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України декларантом надано відповідні документи, а саме: 
– Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № DZT2025000000425 від 13.12.2025;
– Автотранспортна накладна (Road consignment note) від 11.12.2025;
– Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № E 1265279 від 18.12.2025;
– Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 02/25 від 25.11.2025;
– Електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/або зміст якого митний орган може перевірити на вебсайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат № E1265279 від 18.12.2025;
– Фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) № EC/TR A 6102032 від 15.12.2025;
– Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 10.12.2025;
– Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-26/12-2025 від 18.12.2025;
– Розрахунок ціни (калькуляція) від 13.12.2025;
– Копія митної декларації країни відправлення № 25350300EX00161848 від 15.12.2025.
Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204130/2025/000038/1 та видана картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA204130/2025/000378.
Так, у оспорюваному рішенні №UA204130/2025/000038/1 відповідачем було вказано: “При проведенні у відповідності до положень статті 54 МКУ контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за МД № 25UA204130022991U5, встановлено таке.
1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р.
2) подані до митного оформлення та додатково на вимогу митниці документи містять неточності:
Відповідно до п. 7.2 та 7.3 зовнішньоекономічного договору від 25.11.2025 № 02/25 (далі – Контракт), товар повинен бути упакований та маркований, але у наданих до митного оформлення документах (Контракті, рахунку-фактурі (інвойсі) не містяться дані про числові значення такої складової митної вартості, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості задекларованого товару;
Відповідно до п. 4.6 Контракту товар поставляється окремими партіями на підставі відповідно до замовлень покупця, однак замовлення не надано до митного оформлення. 
Відповідно п. 3.1 Контракту від 25.11.2025 № 02/25 передбачено 100% передплату або 100% оплату протягом 90 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, також відповідно до п.3.3. Контракту оплата товару здійснюється Покупцем на підставі інвойсу, але в поданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 13.12.2025 № DZT2025000000425 не міститься умов оплати за товар.
Додатково наданий документ, що заявлений як “прайс-лист” від 10.12.2025 б/н не може розглядатись як джерело цінової інформації щодо продажу товарів для широкого кола покупців в умовах вільної конкуренції, оскільки він містить інформацію лише щодо продажу товарів, які зазначені у рахунку-фактурі (iнвойсі) від 13.12.2025 № DZT2025000000425, та адресується імпортеру оцінюваного товару, що наштовхує на спеціальну ціну для імпортера оцінюваного товару.
Додатково надана копія митної декларації країни відправлення від 15.12.2025 №25350300EX00161848 не містить реквізити контракту та рахункуфактури (iнвойсу) від 13.12.2025 № DZT2025000000425, відповідно до яких здійснюється поставка, що не дає можливості поширити даний документ на задекларовану партію товарів. Декларація не містить жодних відміток митниці відправлення.
Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних та неточних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.
Згідно частини 5 статті 54 Митного кодексу України, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р.
II Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 23.11.2025 №25UA408020042571U3 (Гранат свіжий, їстівний)– 1,501 дол.США/кг.
ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком:
1) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки;
2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
3) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого товару;
4) копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову згідно ст.254 МКУ);
5) банківські платіжні документи, що підтверджують вартість придбаного товару;
6) замовлення згідно п. 4.6. Конракту.
ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59 – 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 – 63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.
Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 23.11.2025 №25UA408020042571U3 (Гранат свіжий, їстівний)– 1,501 дол.США/кг.
Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 30020,0000 USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1270968,7480 грн (1,501USD /кг * 20000кг * 42,3374грн)”.
Відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204130/2025/000378, відповідно до якої причини відмови у митному оформленні полягали у наступному: “Митна вартість імпортованих товарів(митна декларація за внутрішнім номером 7269, присвоєним номером митниці 25UA204130022991U5, далі – ЕМД) не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р., а подані до митного оформлення та на вимогу митниці документи містять неточності та розбіжності.. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 19.12.2025 UA204130/2025/000038/1 відповідно до вимог Розділу ІІІ (статті 49-66) Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12). Підстава: Розділ ІІІ (статті 49-66), статті 256, 257 Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12)”.
Надаючи оцінку вказаним зауваженням митного органу, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, колегія суддів виходить з таких міркувань.
На рахунок твердження відповідача, що відповідно до п. 7.2 та 7.3 зовнішньоекономічного договору від 25.11.2025 № 02/25 товар повинен бути упакований та маркований, але у наданих до митного оформлення документах (Контракті, рахунку-фактурі (інвойсі) не містяться дані про числові значення такої складової митної вартості, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості задекларованого товару.
Судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що пункті 7.2 Контракту також зазначено, що обов`язок упаковки і маркування товару покладений на постачальника та витрати на матеріали та роботи з пакування та маркування товару покладаються на постачальника. Ці витрати закладаються самостійно постачальником до вартості товару і додатковому відшкодуванню з боку покупця не підлягають.
Також, з матеріалів справи вбачається, що поставка товару здійснювалась на умовах CPT.
Відповідно до правил “Інкотермс 2020” за умов CPT (Carriage Paid To) продавець доставляє товари за свій рахунок перевізнику або іншій особі, призначеній продавцем. Він сплачує за митне оформлення експорту та несе відповідальність за передачу товару призначеному продавцем перевізнику а також зобов`язаний промаркувати й упакувати товар. 
Крім того, з поданих документів вбачається, що постачання товару здійснювалось за процедурою ZZ00.
Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсом, наданим компанією “DOZ TEKSTIL GIDA TARIM URUNLERI ITH ALAT IHRACAT PAZARLAMA SANAYI VE TI CARET LIMITED SIRKETI” не передбачалось.
Отже, відповідно до умов зазначеного контракту, обов`язок пакування покладається на постачальника товару та при поставці товару витрати з пакування закладалися постачальником самостійно до вартості товару і додатковому відшкодуванню з боку позивача не підлягали.
Тобто, визначена у контракті ціна за товар включає у себе, у тому числі витрати, пов`язані із пакуванням товару, що означає, що витрати, пов`язані з пакуванням товару несе продавець, а не покупець, у зв`язку із чим, суд вважає безпідставними зауваження відповідача щодо ненадання позивачем до митного оформлення документів, що підтверджують вартість пакування.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 22.01.2019 у справі № 815/6794/17, від 18.12.2019 у справі № 160/8775/18.
Твердження митного органу, що в поданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 13.12.2025 № DZT2025000000425 не міститься умов оплати за товар апеляційний суд, як і суд першої інстанції, вважає безпідставними оскільки згідно з пунктом 3.2 Контракту якщо в товаросупровідних документах та/або інвойсі або в інших документах, що стосуються поставки товару, яка здійснюється відповідно до певного інвойсу, не зазначено умову оплати за поставку такого товару відповідно до п. 3.1 цього Контракту, то вважається, що вартість такого товару має бути сплачено постачальнику відповідно до п. 3.1.2 цього Контракту.
При цьому п. 3.1.2 Контракту визначає, що оплата товару здійснюється за таких умов: 100% протягом 90 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД (умова оплати за замовчуванням).
Відтак, не може бути підставою для коригування митної вартості товару відсутність в інвойсі умов його оплати зважаючи на те, що такі умови передбачені Контрактом.
Щодо посилання митного органу на ненадання прайс-листу виробника товару, то суд зазначає, що таке також не може бути підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості.
Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України прайс-лист є додатковим документом, що подається декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 23.03.2020 у справі №825/15796/16 та від 27.01.2022 у справі № 810/3667/15, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який безпосередньо адресований покупцю, та є лише пропозицією щодо вартості товару, а його конкретна ціна, порядок її сплати визначаються сторонами та обумовлюються відповідними контрактами та/або інвойсами. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника (продавця) товару вказаного документу чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Отже, відомості, наведені у прайс-листі, не мають імперативного характеру і у разі його наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.
В постанові від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказав, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.
Аналогічний за змістом висновок зазначено Верховним Судом і у постановах від 08 грудня 2022 року у справі № 420/2792/19, від 01 березня 2023 року у справі № 420/18880/21.
Щодо твердження митного органу, що відповідача в оскаржуваному рішенні, що надана копія митної декларації країни відправлення від 15.12.2025 №25350300EX00161848 не містить реквізити контракту та рахунку-фактури (інвойсу) від 13.12.2025 № DZT2025000000425, відповідно до яких здійснюється поставка, що не дає можливості поширити даний документ на задекларовану партію товарів та що декларація не містить жодних відміток митниці відправлення.
Колегія суддів зазначає митна декларація країни відправлення, не входить до переліку обов`язкових документів, які має надати декларант до митного органу.
Митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару. 
Тобто, відомості з експортної митної декларації митний орган може використовувати лише в якості додаткової довідкової інформації, а тому посилання на відсутність такого документу, як на підставу для коригування, заявленої декларантом митної вартості, є хибним.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, відповідають переліку документів, встановлених ч. 2 ст. 53 МК України та не містять розбіжностей.
Як вбачається з матеріалів справи, декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.
За таких обставин, у силу положень частини 2 статті 53 Митного кодексу України, у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.
Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.
Водночас, відповідачем не підтверджено належними доводами та відповідними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. Правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, а наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.
За наведених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення митниці про коригування митної вартості та картки відмови.

Доводи апеляційної скарги.

Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994. 
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2026 у справі № 420/2169/26 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач | | О.І. Шляхтицький
Судді | | А.Г. Федусик   Г.В. Семенюк