ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" липня 2026 р. Справа№ 910/13132/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Буравльова С.І.
суддів: Шапрана В.В. 
Андрієнка В.В. 

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп"
на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 26.05.2026 р. 
у справі № 910/13132/25 (суддя - Курдельчук І.Д.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт груп"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп"
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Таніт груп" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 215367,87 грн, з яких: 180081,72 грн основного боргу, 15753,45 грн пені, 18008,17 грн штрафу та 1524,53 грн 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання за договором транспортного експедирування № 01.05.2024/1325-1ОД від 01.05.2024 р. в частині повної оплати послуг, наданих позивачем.
Ухвалою Господарського суду м. Києва 24.10.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/13132/25 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).
Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.12.2025 р. у справі № 910/13132/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт груп" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт груп" 180081,72 грн основного боргу, 18008,17 грн штрафу, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
До суду 22.12.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт груп" надійшла заява, в якій позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп" витрати на перекладача у розмірі 3350,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп" залишено без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 16.12.2025 р. у справі № 910/13132/25 залишено без змін.
Додатковим рішенням Господарського суду м. Києва від 26.05.2026 р. у справі № 910/13132/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт груп" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт груп" судові витрати у розмірі 9519,67 грн.
Не погодившись з додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2299,44 грн.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач вказує на те, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, з урахуванням складності відповідної роботи, її обсягам, витраченими на виконання робіт. Також витрати позивача на послуги перекладача у розмірі 3350,00 грн є зайвими, оскільки норми чинного законодавства України не зобов`язують сторону спору перекладати усі надані до суду докази, складені іноземною мовою, на державну (українську) мову.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2026 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп" у справі № 910/13132/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2026 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/13132/25 та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України.
03.07.2026 р. через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
Копію ухвали від 22.06.2026 р. про відкриття апеляційного провадження у справі № 910/13132/25 учасникам справи було доставлено до електронних кабінетів 22.06.2026 р., доказом чого є довідки про доставку електронних документів від 24.06.2026 р., що містяться в матеріалах справи. 
Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала про відкриття апеляційного провадження від 22.06.2026 р. у справі № 910/13132/25 оприлюднена у реєстрі 24.06.2026 р.
Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, а також закінчення строків, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження від 22.06.2026 р. на подання всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.
За змістом ч. 3 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Позивачем у позовній заяві зазначено орієнтовний розмір судових витрат у розмірі 13500,00 грн, з яких: витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 10000,00 грн та витрати на нотаріальне посвідчення перекладу документів у розмірі 3500,00 грн.
04.12.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таніт Груп" (далі - клієнт) та Адвокатським бюро "Олени Осадчої" (далі - бюро) було укладено договір про надання правничої допомоги № 0412/23-1 (далі договір).
Відповідно до п. 1.1 договору клієнт доручає, а бюро бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язанні або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
02.10.2025 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таніт Груп" (далі - замовник) та Адвокатським бюро "Олени Осадчої" (далі - виконавець) було укладено додаткову угоду № 6 до договору (далі - додаткова угода).
Згідно з п. 1 додаткової угоди замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу з представництва інтересів замовника у справі щодо стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування № 01.05.2024/1325-1 ОД від 01.05.2024 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафталан Фарм Груп".
За змістом п. 3 додаткової угоди, вартість послуг виконавця за даною додатковою угодою складає 10000,00 грн, яка включає підготовку та подання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування № 01.05.2024/1325-1 ОД від 01.05.2024 р., складання та подання інших необхідних заяв по суті, так і з процесуальних питань, клопотань, пояснень, представництво клієнта у суду при розгляді справи, вчинення необхідних процесуальних дій.
У відповідності до п. 4 додаткової угоди замовник сплачує послуги виконавця протягом 20 днів з дати ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд у суді першої інстанції, якщо інше не погоджено сторонами. Оплата здійснюється на підставі рахунку шляхом переказу вказаних у рахунку коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
18.12.2025 р. Адвокатським бюро "Олени Осадчої" було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Таніт Груп" рахунок на оплату № ТГ-09/25 на загальну суму 10000,00 грн. 
22.12.2025 р. між сторонами було підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) №ТГ-09/25, відповідно до якого виконавцем були надані послуги на загальну суму 10000,00 грн, а саме:
1) підготовка та подання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування № 01.05.2024/1325-1 ОД від 01.05.2024 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафталан Фарм Грун" - 7000,00 грн.
2) складання та подання інших необхідних заяв по суті, так і з процесуальних питань, клопотань, пояснень тощо, представництво клієнта у суді при розгляді справи, вчинення необхідних процесуальних та інших дій тощо - 3000,00 грн.
19.12.2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Таніт Грун" перераховано на користь Адвокатського бюро "Олени Осадчої" грошові кошти у розмірі 10000,00 грн (за послуги послуг зг. рах. № ТГ-09/25 від 18.12.2025 р.), що підтверджується платіжною інструкцією № 3840.
У відповідності до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Як передбачено ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Згідно з п. 2 ч. ч. 5, 6 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 р. у справі № 911/2737/17).
З акта виконаних робіт (наданих послуг) № ТГ-09/25 від 22.12.2025 р. вбачається, що виконавцем були надані послуги на загальну суму 10000,00 грн, а саме:
1) підготовка та подання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування № 01.05.2024/1325-1 ОД від 01.05.2024 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафталан Фарм Грун" - 7000,00 грн.
2) складання та подання інших необхідних заяв по суті, так і з процесуальних питань, клопотань, пояснень тощо, представництво клієнта у суді при розгляді справи, вчинення необхідних процесуальних та інших дій тощо - 3000,00 грн.
Однак при розгляді справи позивачем не подавалися заяви, клопотання або письмові пояснення, крім позовної заяви.
При цьому, розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань. 
Отже витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн є не доведеними, тому не підлягають розподілу за результатами розгляду справи. 
Водночас витрати позивача у розмірі 7000,00 грн за підготовку та поданням позовної заяви є пропорційними з складністю справи та ціною позову, тому підлягають розподілу за результатами розгляду справи.
Також позивачем у позовній заяві зазначено витрат на нотаріальне посвідчення перекладу документів у розмірі 3350,00 грн.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч. 4 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
07.10.2025 р. Фізичною особою-підприємцем Пантелєєвою Мариною Вікторівною було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Таніт Груп" рахунок-фактуру № 10-2107 за послуги перекладу та нотаріальне заствідчення (коносамент № COSU6414007730B; рахунок № FSK/08/0036/06/25 від 06.06.2025 р; рахунок № FV01/068/0752/25 від 04.07.2025 р.) на суму 3350,00 грн.
08.10.2025 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таніт Груп" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Пантелєєвою Мариною Вікторівною (виконавець) було підписано акт № 10-2107 здачі-прийняття робіт, відповідно до якого виконавець виконав роботу по договору (рахунку-фактурі) за рахунком № 10-2107 від 07.10.2025 р., а замовник прийняв роботу та претензії до виконавця не має. Послуги надані повністю на суму 3350,00 грн.
10.10.2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Таніт Груп" перерахувало на користь Фізичної особи-підприємця Пантелєєвої Марини Вікторівни 3350,00 грн згідно з рахунком № 10-2107 від 07.10.2025 р., що підтверджується платіжною інструкцією № 3010.
Також на підтвердження наданих послуг перекладача в матеріалах справи містяться письмові докази, які перекладені з англійської та польської мови на українську мову.
Стосовно доводів скаржника про те, що витрати позивача на послуги перекладача у розмірі 3350,00 грн є зайвими, оскільки норми чинного законодавства України не зобов`язують сторону спору перекладати усі надані до суду докази, складені іноземною мовою, на державну (українську) мову, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ГПК України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.
Як передбачено ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» державною мовою в Україні є українська мова.
У відповідності до ч ч. 1, 2, 5 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях) повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться в нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. 
Позов обґрунтований порушенням відповідачем грошових зобов`язань за договором транспортного експедирування № 01.05.2024/1325-1 ОД від 01.05.2025 р.
На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем були надані докази, а саме: копія коносамента № COSU6414007730B, копія рахунку № FSK/08/0036/06/25 вiд 06.06.2025 р., копія рахунку № FV01/06/0752/25 вiд 04.07.2025 р. 
При цьому, з копій даних документів без надання офіційного перекладу на державну мову неможливо було б встановити обставини, про які зазначає позивач у позові, оскільки документи складені іноземними мовами (англійською та польською мовами). 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що витрати позивача на нотаріальне посвідчення перекладу документів з англійської та польської мови на українську мову у розмірі 3350,00 грн підлягають розподілу за результатами розгляду справи, оскільки переклад доказів сприяє всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.
Вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт груп" було задоволено частково, а відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового слухання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, співмірність розміру витрат з ціною позову, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правову допомогу та витрати на нотаріальне посвідчення перекладу документів у загальному розмірі 9519,67 грн.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 26.05.2026 р. у справі № 910/13132/25 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп" задоволенню не підлягає. 
Оскільки за подання апеляційної скарги на додаткове рішення судовий збір не сплачується, колегія суддів при ухваленні постанови за результатами перегляду в апеляційному порядку додаткового рішення суду у даній справі не здійснювала розподіл судових витрат за відсутності таких.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.
Справа № 910/13132/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп" про стягнення заборгованості у розмірі 215367,87 грн є малозначною, а тому колегія вважає, що додаткове рішення не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 233, 244, 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафталан фарм груп" залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 26.05.2026 р. у справі № 910/13132/25 залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.І. Буравльов 

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко