РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1978/26 
05 серпня 2026 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області  в складі:
головуючий суддя Цвіркун О.С.
з участю секретаря судових засідань Янчук О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання із спадкодавцем до дня його смерті та на час відкриття спадщини, 
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту не проживання із спадкодавцем до дня його смерті та на час відкриття спадщини, в якому просив суд встановити факт не проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня його смерті та на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 
В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_1 та після його смерті відкрилася спадщина. Зазначає, що звернувся до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва про право на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька, однак нотаріусом було надано роз`яснення, що спадкоємцями за законом крім його, є ще дружина спадкодавця ОСОБА_3 , яка подала заяву про відмову від прийняття спадщини та син спадкодавця ОСОБА_2 , який був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначає, що ОСОБА_2 орієнтовно з 2015 року не проживає за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що встановлення факту непроживання ОСОБА_2 із спадкодавцем до дня його смерті та на час відкриття спадщини необхідне з метою оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця ОСОБА_1 .
Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, останні звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).
Встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є дітьми померлого ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.1,2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Встановлено, що заявник звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом роз`яснено, що спадкоємцями за законом першої черги, крім заявника є також дружина спадкодавця ОСОБА_3 , яка 29.04.2026 подала заява про відмову від прийняття спадщини та син спадкодавця ОСОБА_2 , який був зареєстрований з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту не проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується листом №155/02-14 від 29.04.2026 (а.с.11-12).
Згідно ч.2 ст.1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
З витягу про реєстрацію в спадковому реєстру №85060206 від 29.04.2026, встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 була заведене за заявою заявника ОСОБА_1 (а.с.13).
Відповідно до довідки №318-26 від 20.04.2026, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) – був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 10.04.2026 разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_2 1978 року народження та ОСОБА_3 1952 року народження (а.с.14).
Так, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Відповідно до пленуму Верховного Суду України в п. 3,23 Постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК.
Верховний Суд зауважує, що, якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19- ц (провадження № 61-3620св2І0), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18).
Положеннями ч.ч. 1,6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально- медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.
Так, ч.3 ст.1268 ЦК України, вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
З паспорта російської федерації виданого на ім`я ОСОБА_2 , вбачається, що останній зареєстрований на території російської федерації з 08.11.2016 року.
Відповідно до даних з головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.05.2026, ОСОБА_2 17.10.2019 виїхав за територію України та більше не повертався назад. 
Судом встановлено, що встановлення факту не проживання ОСОБА_2 разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідне заявнику для оформлення спадщини після смерті батька – ОСОБА_1 .
Враховуючи вищенаведене, а також що дослідженні в судовому засіданні докази та їх належна оцінка свідчать про те, що ОСОБА_2 не проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_1 до дня його смерті та на час відкриття спадщини, то суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі.
На підставі вищенаведеного та керуючись 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України, 
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання із спадкодавцем до дня його смерті та на час відкриття спадщини – задовольнити.
Встановити факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління юстиції України складено актовий запис №206 від 10.04.2026, до дня його смерті та на час відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 10.08.2026. 

Суддя | О. С. Цвіркун