Справа № 559/2584/26 
Номер провадження 3/559/969/2026 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
01 липня 2026 року  м. Дубно
Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 12.09.2018, орган, що видав 5616, РНОКПП НОМЕР_2 , розлучену, на утриманні одна неповнолітня дитина, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 , не притягувалася до адміністративної відповідальності, роз`яснивши вимоги ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, - 
в с т а н о в и л а:
адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 , що надійшли від батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП та розглядаються одночасно суддею, об`єднати за № 559/2584/26 (провадження № 3/559/969/2026) згідно ст. 36 КУпАП.
Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серія ВАД № 327354 та серії ВАД №327355 від 19.06.2026, 19.06.2026 близько 17 год. 30 хв.  ОСОБА_1 по  АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство. Умисно вчинила дії психологічного та фізичного характеру відносно свого співмешканця  ОСОБА_2 , в присутності дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що не завдало тілесних ушкоджень, погрожувала, ображала, завдала удару граблями по обличчі, внаслідок чого була завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілого  ОСОБА_2 та психологічному здоров`ю малолітньому потерпілому ОСОБА_3 .
В судовому засідання  ОСОБА_1 пояснила, що з ОСОБА_3 проживає 8 років, хоч шлюбних відносин багато років не підтримують, але він є батьком її сина і тому живуть разом, бо дитині треба батько, офіційно розлучилися, бо разом працюють в військовій частині і щоб не було конфлікту інтересів, хоч давно не є чоловіком і жінкою по суті. Живуть у її хаті, грошей не вистачає, змушена підробляти в вільний час, а ОСОБА_3 останнім часом постійно вживає алкогольні напої, стало дуже скрутно. Тривалий час терпіла його образи. 18.06.2026 у неї був День народження, і щоб не провокувати чергову агресію через вживання алкоголю та щоб уникнути розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_2 , не святкувала вдома, пішла з хати, побула з подружками і повернулася, тож обійшлося без алкогольних напоїв, думає, що співмешканця це дуже зачепило, бо таке сталося вперше, а він любить святкувати. 19.06.2026 він прийшов додому п`яним і почав її обзивати, проклинати у присутності дитини. Вона хотіла це засняти на телефон, щоб були докази для суду, бо це вже не вперше, але він зайшов у сарай, хоч на відео і чути, що й звідти її обзиває, але перед камерою телефону трохи заспокоївся. Тож вона виходила із сараю, обернулася до співмешканця спиною, нагнула голову подивитися на телефон, щоб вимкнути його і відчула, що він щось розпилює їй на волосся у області шиї. Вона повернулася, а ОСОБА_2 розпилив їй у очі віск для натирання автомобіля і сміявся від скоєного, реготав. Вона в цей момент злякалася, що він її осліпить, подумала, що їй вже 43 роки і досить такі знущання терпіти в своїй хаті, тож схопила перше, що потрапило під руку, а це була каністра, і стала захищатися - замахнулася вдарити його тією каністрою, але він більший, фізично сильніший і вирвав каністру з рук. Проте, не зупинився, а відкрутив кришку та облив її бензином, який був змішаний з чимось червонуватим - він її облив займистою рідиною, якою вони заправляють газонокосарку, та речовина була на дні каністри. Вона нажахалася, що дійшло до такого, але все ж вирішила себе захистити самотужки, бо є дорослою жінкою і військовослужбовицею, тож схопила граблі та вдарила його в обличчя, це було з ціллю самозахисту, щоб він не підпалив її і припинив свої протиправні дії відносно неї, хотіла оглушити. Але ОСОБА_2 вирвав граблі і дуже сильно вдарив її по литці на нозі - саме від цього удару розлетілися граблі, від удару залишився синець досі, який показує суду. Під час сварки ОСОБА_2 хватах її за волосся, нецензурно лаявся, проклинав її і сина. Вона зрозуміла, що це може далеко зайти, що сама не може його зупинити, злякалася дій співмешканця і викликала працівників поліції. ОСОБА_2 був сильно п`яним, тому мало що пам`ятає. Але вона не бажає його кримінального переслідування, не зверталася про зняття побоїв і не писатиме заяву про кримінальне правопорушення, бо не хоче ініціювати кримінальне провадження приватного обвинувачення. ОСОБА_2 було винесено ТЗП і він його не порушує, з`їхав, хоче, щоб він поніс адміністративну відповідальність і може психолог йому допоможе. Так, вона сама жінка емоційна, але вона страждає від такого відношення співмешканця і більше не буде терпіти. Щодо сина, то дійшло до того, що ОСОБА_2 заявив їх сину, що він не його батько, дитина страждає від цього всього і навіть це підтверджує листування між батьком та сином, що надає. Коли розказала йому, що вагітна, то він її вдарив ззаду, тому і вказала працівникам поліції, що зазнавала насильства і в стані вагітності, але вона вирішила народити їх дитину, хоч відтоді і вже 8 років як припинила з ним відносини, які носять характер шлюбних між чоловіком і жінкою.
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що прийшов з роботи після 17 год., випив трохи пива. Посварився із співмешканкою, бо у неї були претензії до нього, що дома багато роботи. Хоче щоб він працював 24 години на добу. Щоб уникнути сварки пішов у сарай. ОСОБА_1 забігла до нього, щоб бити його. З цілю самозахисту він взяв балончик із воском для натирання автомобіля і розпилив у її сторону, коли вона виходила із сараю. На яку частину тіла потратив віск не знає, але це було не обличчя. Він захищався, але все одно получив, бо ОСОБА_4 із тих людей, що може і набити. Тиждень ходив на службу із синцем під оком. ОСОБА_1 пішла взяла граблі і вдарила його. У каністрі була рідина для косарки, яку він вилив на співмешканку. Стверджує, що захищався, але чому відкрутив кришку каністри і вилив займисту речовину на потерпілу пояснити не може. Хронологію події не пам`ятає. Стверджує, що під час суперечки вона поламала на ньому граблі, бо має свою думку, яка не співпадає із його. Побої від граблів не фіксував, бо кримінального переслідування її не хоче. Після цього ОСОБА_1 викликала працівників поліції. Визнає, що матюкався, але за волосся не хапав. Хто почав сварку не пам`ятає. Вважає, що співмешканка є агресором і постійно починає сварки. Під час події ОСОБА_1 була тверезою. Події, які відбулися 19.06.2026 вважає сімейною сваркою, а не домашнім насильством і просить закрити справу. З сином чому погіршилися відносини – вважає, що це вина матері дитини. Жили разом через дитину, але після тих подій він пішов звідти.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справ №559/2581/26 та №559/2584/26 зроблено наступні висновки. 
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Ст.251 КУпАП визначено, що є доказами в справі про адміністративне правопорушення, а згідно її другої частини обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
19.06.2026 саме ОСОБА_1 викликала працівників поліції і написала заяву про вчинення над нею домашнього насильства зі сторони співмешканця в присутності дитини, а співмешканець із аналогічною заявою звернувся того ж дня, тобто у відповідь. Версія потерпілого щодо самозахисту від  ОСОБА_1 не заслуговує на увагу, оскільки це ОСОБА_2 застосував свою очевидну фізичну перевагу в парі, при чому була в господарстві присутня дитина. ОСОБА_2 розпилив автомобільну хімію на ОСОБА_1 , коли вона виходила із сараю, а не заходила ніби його бити, тому не було підстав захищатися. Окрім того, вирвати каністру із рук співмешканки було б достатньо для самозахисту, однак ОСОБА_2 її відкрив і вилив на ОСОБА_1 легкозаймисту речовину, що є очевидно не самозахистом і по суті надзвичайно небезпечно. Тому, нанесення удару граблями по співмешканцю ОСОБА_1 суд розцінює як самозахист від неправомірних дій саме ОСОБА_2 , який отримав удар і це підтверджується наданими ним фото, що фіксує ушкодження в районі обличчя (візуально немає на час розгляду), проте він у відповідь також ударив потерпілу по нозі (візуально є ушкодження на лівій нозі потерпілої в районі литки і на час розгляду). Тут суд звертає увагу, що жодних доказів отримання будь-яких ударів від ОСОБА_1 . ОСОБА_2 до того моменту, як він розпилив на неї автомобільну хімію, - немає, і саме розпилення віску чоловіком на жінку стало спусковим гачком і каталізатором переходу від психологічного до фізичного домашнього насильства. Але кривдником у цій ситуація була не ОСОБА_1 . Те, що ОСОБА_2 вважає, що подія не є домашнім насильством і водночас, що він захищався від ОСОБА_1 – є очевидно взаємовиключним, якщо не було домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1 , то ОСОБА_2 і фізично не було від чого захищатися.
Проте, ця ситуація однозначно вийшла за межі звичайної побутової сварки. ОСОБА_2 був з ознаками алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 – ні, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 лаялися, в той час як жінка хотіла записати на телефон подію, чоловік застосував фізичну силу і неадекватно реагував на ситуацію: розпилив хімічну речовину на співмешканку з аерозольного балончика, облив її легкозаймистою горючою речовиною і наніс сильний удар, після якого синці не зійшли повністю навіть через 11 діб, що минули від події до розгляду справи судом. Водночас, саме ОСОБА_2 є людиною фізично переважаючої сили над ОСОБА_1 . Крім того, досліджена переписка між сином ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , - ОСОБА_5 , - зі своїм батьком ОСОБА_2 , підтверджує саме версію потерпілої ОСОБА_1 . Бо це ОСОБА_2 пише 8-річній дитині, що він не його біологічний батько і щоб звертався за допомогою до інших чоловіків, називаючи їх, дитина страждає, проявляє нерозуміння і вказує, що це батько кричить на матір і щоб перестав.
Враховуючи весь вищезазначений контекст подій і очевидну фізичну перевагу чоловіка над жінкою, доказів вини ОСОБА_1 у домашньому насильстві над співмешканцем - немає. Саме у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. 
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи суд тлумачить на її користь, тобто на користь  ОСОБА_1 .
Всебічно, повно та об`єктивному дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи ст. 62 Конституції України, вважаю, що вина  ОСОБА_1  за ч. 1, 2 ст.173-2 КУпАП не доведена наданими в справі доказами. 
Отже, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в цій справі підлягає закриттю в зв`язку відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 36 п. 1 ст. 247, ч. 1, 2 ст. 173-2, ст. 283 - 284 КУпАП,-
п о с т а н о в и л а :
об`єднати адміністративні справи №559/2584/26 (провадження №3/559/969/2026) та № 559/2585/26 (провадження №3/559/970/2026) з присвоєнням єдиного номера справи №559/2584/26 (провадження № 3/559/969/2026).
Закрити провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд. 

Суддя:           Жуковська О.Ю.