Справа №717/1592/26
Номер провадження 2/717/833/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 серпня 2026 року   Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого – судді: Туржанського В.В.
при секретарі: Каленчуку П.О.
розглянув в залі суду в селищі Кельменці за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Представник позивача ОСОБА_3 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить, шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 , який зареєстровано виконкомом Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис № 64, розірвати.
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.
Представник позивачки ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася та надіслала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій зазначив, що визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , зареєстрували шлюб 19 лютого 2010 року у виконавчому комітеті Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про що 19 лютого 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 04. Вказана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб виданим 19 лютого 2010 року.
Позов заявлений з тих підстав, що з лютого 2024 року позивачка у справі не підтримує подружні відносини з відповідачем, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду їхньоїсім`ї стало те, що вони не зійшлися характерами, у них різні погляди на вирішення сімейних проблем, різні погляди та плани на побудову стосунків у сім`ї.
Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу.
Суд вважає, що сім`я позивачки та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки вони не підтримують сімейних стосунків і не ведуть подружнього життя, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам позивача.
Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачка посилався на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя” судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.
В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям.
Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.
Згідно до ч.3 статті 7 Закону України „Про судовий збір”, ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. Таким чином позивачка має право на повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. 
На підставі п. 4 ч. 2 ст. 18, ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19 лютого 2010 року у виконкомі Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис № 04– розірвати.
Стягнути із ОСОБА_2 на ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок як 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 24 серпня 2026 року.
Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: