справа №176/2839/26
провадження №2-а/176/13/26

РІШЕННЯ
Іменем України

17 липня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Гусейнов К.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії ЕНА №7461870 від 29.06.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ВСТАНОВИВ:

В липні 2026 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови серії ЕНА №7461870 від 29.06.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що постановою Поліцейського офіцера громади Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Байдуж Ярослава Юрійовича серії ЕНА № 7461870 від 29.06.2026 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що 29.06.2026 року о 12:04 год. в с.Могилів по вул.Дніпровській він керував транспортним засобом "Volkswagen Caddy" з державним номерним знаком НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 ПДР.
На думку позивача постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.
Позивач зазначає, що 29.06.2026 року о 12:04 год. він рухався на автомобілі "Volkswagen Caddy" з державним номерним знаком НОМЕР_1 та в с.Могилів по вул.Дніпровській він був зупинений поліцією. До нього підійшов інспектор та повідомив, що він був зупинений на підставі п.1 ч.1 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію", а саме за порушення п.9.8 ПДР, а саме за те, що він керував транспортним засобом поза межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла. Позивач заперечив вказаний факт, оскільки на момент зупинки він не покинув межі населеного пункту, але його доводи почуті не були та відносно нього була складена постанова за порушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.
Позивач вважає вказані дії незаконними з наступних причин.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" поліцейський має право зупиняти транспортні засоби якщо водій порушив правила дорожнього руху.
Відповідно до п.9.8 ПДР на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
Позивач звертає увагу суду, що у п.2 постанови серії ЕНА № 7461870 місцем розгляду справи вказано с.Могилів, вул.Дніпровська. У частині "Час та місце скоєння адміністративного правопорушення" місцем вчинення порушення також вказано с.Могилів, вул.Дніпровська.
Виходячи з викладеної у постанові інформації, поліцейський офіцер громади сам підтверджує те, що місцем вчинення порушення та місцем розгляду справи є населений пункт, що повністю виключає порушення позивачем п. 9.8 ПДР.
Також позивач зазначає, що під час розгляду справи Поліцейський офіцер громади невірно кваліфікував правопорушення. 
Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП відповідальність наступає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Тобто, виходячи з норм вказаної статті відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП наступає за порушення користування зовнішніми світловими приладами або попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. Порушення користування зовнішніми світловими приладами підпадає під ст.125 КУпАП.
Позивач стверджує, що під час зупинки він рух не починав та його напрямок не змінював, та під час розгляду справи йому не було надано об`єктивних доказів, що порушення, визначене ч.2 ст.122 КУпАП дійсно мало місце, тому він просить скасувати вказану постанову.
Також, позивач просить звернути увагу на те, що під час складання постанови серії ЕНА №7461870 ПОГ допустив грубе порушення ч.3 ст.283 КУпАП, у якій йдеться про те, що постанова має містити відомості про технічний засіб, яким було здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), але у пункті №7 даної постанови "До постанови додаються", у якій мають бути вказані додатки та докази, які підкріплюють правомірність даної постанови, згадок про ці технічні пристрої немає. На думку позивача, дані дії є грубим порушенням вимог ч.3 ст.283 КУпАП та Наказу МВС № 1375 від 07.11.2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі". Це є прямим порушенням вищевказаних норм законодавства, та є підставою для скасування постанови.
Отже, позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинуватим, постанову серії ЕНА № 7461870 від 29.06.2026 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, та низкою порушень, вказаних вище під час розгляду справи та винесенням постанови.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2026 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивач ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. 
14 липня 2026 року від Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі. 
Представник відповідача у відзиві зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.06.2026 серії ЕНА №7461870, якою зафіксовано порушення позивача, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, є законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства, виходячи з наступного.
Згідно п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно п.9.8 ПДР України передбачено, що на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
Згідно частини 2 статті 122 КУпАП передбачено, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, представник відповідача вважає, що у діях позивача вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 122 КУпАП.
На думку представника відповідача, постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.06.2026 серії ЕНА № 7461870 відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Представник відповідача стверджує, що поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Звертає також увагу суду, що після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи.
Тож, представник відповідача вважає, що пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є метою дискредитації працівників поліції та спробою уникнути встановленої законом адміністративної відповідальності, що є неприпустимим.
Водночас, представник відповідача вважає, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.06.2026 серії ЕНА № 7461870 складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Крім того, представник відповідача повідомляє, що у зв`язку з виникненням технічних несправностей у роботі портативного відеореєстратора поліцейського, відеоматеріали вищевказаного правопорушення відсутні, через що надати на відеозапис вказаного правопорушення не виявилося можливим.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕНА №7461870 від 29 червня 2026 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 грн (а.с.7).
Згідно з даними, що містяться у вказаній постанові, ОСОБА_1 29.06.2026 року о 12 год. 04 хв. в с.Могилів, вул.Дніпровська, керував транспортним засобом Volkswagen Kaddi НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8. ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.
Адміністративним правопорушенням на підставі ч.2 ст.122 КпАП України є порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Так, з матеріалів справи встановлено, що постановою поліцейського офіцера громади Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Байдуж Я.Ю. серії ЕНА № 7461870 від 29.06.2026 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч.2 ст.122 КУпАП. В постанові вказано, що водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8. ПДР України – поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар.
На підставі ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При цьому, підставою для притягнення тієї чи іншої особи до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 9.8 ПДР України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних засобах, що рухаються по смузі, призначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, та на транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.
На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
Так, позивач у своєму позові зазначив, що оскаржувана постанова не містить доказів вчинення адміністративного правопорушення. У постанові вказано, що місцем вчинення порушення є с.Могилів, вул.Дніпровська. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що позивач рухався саме поза населеними пунктами та зобов`язаний був увімкнути ближнє світло фар або денних ходових вогнів.
За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. 
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Тобто після виявлення факту вчинення правопорушення інспектор зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення, чого в даному випадку не було дотримано.
На підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення представником відповідача не надано жодних доказів.
Представником відповідача у відзиві було повідомлено, що у зв`язку з виникненням технічних несправностей у роботі портативного відеореєстратора поліцейського, відеоматеріали вищевказаного правопорушення відсутні, через що надати на відеозапис вказаного правопорушення не виявилося можливим.
За змістом ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
Інших будь-яких доказів, які б спростовували пояснення сторони позивача, в тому числі відео з місця з вчинення правопорушення, на якому було б зафіксовано вказане правопорушення, відповідачем на адресу суду не скеровано.
Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач керував транспортним засобом в населеному пункті, а тому суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є недоведеним.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, яка підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Отже, згідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем в порядку ч.2 ст. 77 КАС України не надано доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та не доведено правомірності свого рішення.
У зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього оскаржуваної постанови і накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та її слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити, що передбачено п.3 ч.3 ст.286 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, з урахуванням положень ч.1 ст.139 КАС України на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,6 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,-
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії ЕНА №7461870 від 29.06.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності – задовольнити.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7461870 від 29.06.2026 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.122 КУпАП, – скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  – закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 40108866, вул.Троїцька, буд.20-А, м.Дніпро) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 665 гривень 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області        Кімал ГУСЕЙНОВ