єдиний унікальний номер справи 531/220/26
номер провадження 2/531/501/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Герцова О. М.
за участі секретаря судового засідання Капленко Є. С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Світлик Яніна Вікторівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут», за участі третьої особи: Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, через свого представника, звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить зняти арешт з майна, що був накладений держаним виконавцем Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) у межах виконавчого провадження №61932775 з примусового виконання судового наказу № 531/382/20, виданого 13.04.2020 року Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Полтавагаз збут» 3683,71 грн. та припинити обтяження речових прав на нерухоме майно: арешт нерухомого майна, зареєстрований 06.05.2020р. у спеціальному розділі ДРРПнНМ за №36424994.
В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.01.2018. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно - житловий будинок у АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки від 02.12.2025 №241/01-16, приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Шубою А.Ф. було заведено спадкову справу №199/2022, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину померлої є її син, ОСОБА_1 . Разом з тим, під час оформлення спадщини виявилося, що на майно померлої ОСОБА_2 накладено арешт. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 460383277 від 15.01.2026 державним виконавцем Карлівського відділу ДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рець М.В. на підставі рішення ВП №61932775, виданого 06.05.2020, було внесено до спеціального розділу ДРРПнНМ відомості про накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_2 за №36424994. 
Листом від 04.12.2025 №49592/24.21-30 Карлівський ВДВС повідомив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження провадження на виконанні у Карлівському ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №61932775 з примусового виконання судового наказу №531/382/20, виданого 13.04.2020 Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Полтавагаз збут» 3683,71 грн. З метою повного та своєчасного виконання рішення суду, 27.04.2020 державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника. 06.05.2020 державним виконавцем керуючись п. 3 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.  Оскільки питання щодо зняття арешту з майна державним виконавцем не вирішено через відсутність підстави, визначеної законом, позивач змушений звернутися до суду.
Ухвалою суду від 09.02.2026 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
02.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «Полтавагаз збут» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ОСОБА_2 , за судовим наказом Карлівського районного суду Полтавської області від 23.03.2020 у справі №531/382/20 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3223,53 грн – основного боргу, інфляційні нарахування – 137,38 грн, 3% річних - 112,60 грн та 210,20 грн судового збору, а всього в сумі 3 683,71 грн, не сплачено.
Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.01.2018, виданим Карлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про народження (повторне) серії НОМЕР_3 від 21.12.2007, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області. 
Після смерті 
Відповідно до довідки від 02.12.2025 №241/01-16, приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шубою А.Ф. було заведено спадкову справу №199/2025 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину за законом, є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (договір купівлі – продажу від 16.12.2009, посвідчений приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Шубою А.Ф., зареєстрований в реєстрі за №2801; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25422429 від 25.02.2010).
Зі змісту листа Карлівського відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.12.2025 №49592/24.21-30 вбачається, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Карлівському ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження №61932775 з примусового виконання судового наказу №531/382/20, виданого 13.04.2020 року Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Полтавагаз Збут» суму основного боргу у розмірі 3223,53 грн, а також інфляційні нарахування – 137,38 грн, 3% річних в сумі 112,60 грн та судовий збір у розмірі 210,20 грн, а всього 3683,71 грн, яке було відкрите 27.04.2020 постановою про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», постановою державного виконавця від 06.05.2020 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, відомості про що внесено до державних реєстрів обтяжень. Згідно з Витягу ДРАЦС №00026252558 встановлено, що боржник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06.05.2020 державним виконавцем, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім того, повідомлено, що статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження»  передбачений вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, а тому позивачу рекомендовано звернутися до суду з питання зняття арешту з майна.
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Частинами 1 та 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
У правовому висновку Верховного Суду у справі № 2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22), що був викладений у постанові від 13 липня 2022 року, зазначено, що за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, висновок суду апеляційної інстанції про визнання бездіяльності виконавчої служби щодо незняття арешту з майна заявника, що є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, є законним та обґрунтованим.
Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Вказані норми визначають непорушність права власності (зокрема приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.
Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.
У постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року в справі № 127/1547/14-ц, від 09 січня 2023 року в справі № 2-3600/09, від 07 серпня 2024 року в справі № 14-7238/2009 сформульовано правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
У справі, що розглядається, позивач є спадкоємцем боржника, але не є стороною виконавчого провадження, оскільки відсутні будь-які судові рішення про заміну сторони виконавчого провадження.
Судом встановлено, що стороною виконавчого провадження була боржниця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий наказ про стягнення боргу на користь ТОВ «Полтавагаз збут» від 13.04.2020 та постанова про накладення арешту на майно боржника від 06.05.2020, були винесені після смерті ОСОБА_2 , а виконавче провадження завершене, що свідчить про безпідставність арешту майна.
Отже, за таких умов продовження існування обтяження спірного майна є не виправданим та не переслідує легітимну мету, яка полягає у забезпеченні виконання рішення суду.
Разом з тим, наявність таких обтяжень майна перешкоджають позивачу в оформленні спадкових та майнових прав після смерті матері, що становить непропорційне втручання у його право на мирне володіння майном, яке гарантується статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст. ст.16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 200, 206, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Світлик Яніна Вікторівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут», за участі третьої особи: Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна - задовольнити.
Зняти арешт з майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений держаним виконавцем Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) у межах виконавчого провадження №61932775 з примусового виконання судового наказу №531/382/20, виданого 13.04.2020 року Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Полтавагаз збут» 3683,71 грн.
Припинити обтяження речових прав на нерухоме майно: арешт нерухомого майна, зареєстрований 06.05.2020 у спеціальному розділі ДРРПнНМ за №36424994.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. М. Герцов