Справа № 509/3683/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року   с-ще Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаров А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
не працює

до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

17.05.2026 року о 14:30 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Cube», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Центральна, 71, в с. Прилиманське Одеського району Одеської області, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на пішохода гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який котив велосипед по узбіччю, таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 13.1 ПДР.
17.05.2026 року о 14:30 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Cube», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Центральна, 71, в с. Прилиманське Одеського району Одеської області, здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який котив велосипед по узбіччю, та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний, чим порушив вимоги п.п. 2.10А ПДР.
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.07.2026 року розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 КУпАП справа №509/3683/26, та ст. 124 КУпАП, справа №509/3684/25 вчинені ОСОБА_1 , об`єднано в одне провадження за номером 509/3683/26 провадження 3/509/1303/26.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, провину свою визнав та просив суд не позбавляти його прав на керування транспортним засобами та застосовувати до нього покарання у вигляді штрафу.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого с.124 КУпАП в зв`язку з таким:
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення ЕПР1 №669992 та ЕПР1 №670008 ОСОБА_1 , керуючи 17.05.2026р. належним йому на праві власності автомобілем «НІСАН» д/н НОМЕР_1 о 14 годині 30 хвилин на вулиці Центральна №71, с. Прилиманське Одеського району Одеської області не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який котив велосипед по узбіччю. Крім того у протоколі ЕПР1 №669992 вказано, що при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, пішохід отримав легкі тілесні ушкодження та завдано збитки чим порушив п.13.1, якою передбачено, що водій повинен дотримуватися безпечної дистанції і за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.
Після ДТП ОСОБА_1 залишив місце ДТП чим порушив п.2.10.а Правил ДР за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.
З пояснень потерпілого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що 17.05.2026р. на нього наїхав невідомий йому автомобіль в наслідок чого його відкинуло у сторону і він при падінні отримав тілесне ушкодження у вигляді шишки на голові. Після того як мати побачила цю шишку він їй розповів, що його збив автомобіль.
З пояснень матерії дитини ОСОБА_3 вбачається, що її син ОСОБА_2 17.05.2026р. поїхав на велосипеді до магазину і після повернення ліг на диван грати у ігри. Коли вона побачила шишку на голові сина, то він розповів, що його збив автомобіль. Знайомий їй водій таксі розповів їй, що водій автомобіля НОМЕР_1 на його очах збив її сина і не зупинившись поїхав далі.
Водій таксі ОСОБА_4 пояснив поліціантам, що він був свідком ДТП під час якого водій автомобіля НОМЕР_1 здійснив наїзд на хлопчика, який впав і отримав забиття.
Водій автомобіля НІСАН з д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 пояснив поліціантам, що він відчув легкий звук зіткнення, однак не придав цьому значення та поїхав далі по своїх справах. Такі ж пояснення він і надав суду у своїй заяві від 07.07.2026р.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи у діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а тому доведення провини особи повинно відбуватися з урахуванням наявності і інших доказів.
Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху під дорожньо-транспортною пригодою (ДТП) розуміють подію, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або дістали поранення люди чи завдано матеріальних збитків.
Отже поняття ДТП включає в себе як завдання матеріальної шкоди об`єктам матеріального миру так і завдання тілесних ушкоджень людині.
За диспозицією ст. 124 КУпАП склад цього правопорушення виникає, коли порушення учасниками дорожнього руху Правил ДР спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відтак, правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП у обов`язковому порядку повинно мати негативні наслідки матеріального характеру, тобто склад правопорушення виникає лише за наявності матеріальної шкоди завданої пошкодженням об`єктам матеріального миру.
Зі схеми місця ДТП, яка була додана до протоколу ЕПР1 №669992 вбачається, що у ДТП приймав участь тільки автомобіль ОСОБА_1 , що спростовує твердження автора протоколів про те, що у ДТП приймали участь декілька автомобілів. Які саме технічні ушкодження отримав автомобіль НІСАН з д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 не міститься ані у схемі ДТП, ані у поясненнях потерпілого, свідків та самого обвинуваченого. 
Даних про те, що діями ОСОБА_1 було завдано пошкоджень якимось іншим транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну матеріали справи не містять.
Таким чином суд доходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що в наслідок порушень ОСОБА_1 Правил ДР кому-небудь було завдано технічних пошкоджень, тобто матеріальної шкоди, а тому суд не вбачає у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у цієї частині обвинувачення підлягає закриттю. 
У той же час суд доходить до висновку, що працівниками поліції доведено, що 17.05.2026р. у вказаному місці та у вказаний час ДТП мало місце так як з пояснень потерпілого ОСОБА_2 , його законного представника ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження у вигляді забою голови (шишки). Цей факт не заперечується і не спростовується ОСОБА_1 .
Тяжкість тілесних ушкоджень отриманих потерпілим у визначений законодавством спосіб не встановлювалась, однак суд вважає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за залишення місця ДТП тяжкість тілесних ушкоджень не має вирішального значення, оскільки сам факт залишення місця ДТП створює склад цього правопорушення, а тому обвинувачений має нести відповідальність за статтею 122-4 КУпАП.
З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 124 КУпАП закрити в зв`язку з відсутності у його діях складу цього правопорушення.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП і в межах санкції цієї статті обрати йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень. 
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення. 

Суддя А.І.Бочаров