Яготинський районний суд Київської області

Справа № 382/714/26
Провадження № 2/382/871/26

РІШЕННЯ
Іменем України

09 червня 2026 року Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Кисіль О.А.
за участю секретаря Голованова В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеокнференції справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся з позовом до Яготинського районного суду Київської області до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до вимог якого просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 565453,17 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 12 грудня 2025 о 18:19 год. ОСОБА_2 (надалі – Відповідач), керуючи автомобілем марки «Lancia Musa», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Сім`ї Кульженків при зміні напрямку руху, не впевнилася в безпечності, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 (надалі – Позивач) та який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями Відповідач порушила пункт 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 26.02.2026 у справі № 756/20757/25 Відповідачку було визнано винною у вчиненні за вказаних вище обставин адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Разом з тим, в результаті описаної вище дорожньо-транспортної пригоди (надалі – ДТП), яка трапилася в наслідок неправомірних дій Відповідачки, механічні пошкодження отримав автомобіль «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є Позивач.
Таким чином, означеними вище протиправними діями Відповідача, Позивачу завдано матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу.
Як вбачається з Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 50/04.01.26 від 05 січня 2026 року, складеного за наслідками проведення оцінки суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , становить 815 453,17 грн. (вісімсот п`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят три гривні17 коп.).
Разом з тим, листом від 19.01.2026 вих. № 2494195 ПрАТ «СК «ВУСО» повідомило Позивача про прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з вказаною вище ДТП. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» Позивачу 19.01.2026 в розмірі 250 000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.).
Водночас Позивач вважає, що наявні достатні підстави для стягнення на її користь з Відповідача різниці між вартістю матеріального збитку та страховим відшкодуванням в розмірі 565 453,17 грн. (п`ятсот шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят три гривні 17 коп.), а також моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), 
Як вже зазначалося вище, вартість матеріального збитку, завданого Позивачу внаслідок пошкодження належного їй автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , становить 815 453,17 грн. (вісімсот п`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят три гривні17 коп.).
Оскільки цивільно-правова відповідальність Позивача як власника наземного транспортного засобу «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована страховим полісом № 233934785 в ПрАТ «СК «ВУСО», а цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована полісом № 229329655 в ПАТ «НАСК "ОРАНТА», Позивач звернулася в порядку прямого врегулювання за отриманням страхового відшкодування за завдану Відповідачем шкоду до свого страховика - ПрАТ «СК «ВУСО», та 19.01.2026 отримала страхове відшкодування в розмірі 250 000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.).
Таким чином, оскільки розмір страхового відшкодування матеріально шкоди, сплаченого на користь Позивача страховиком, є недостатнім для компенсації матеріальної шкоди, завданої Позивачу, тому, у відповідності з положеннями статті 1194 ЦК України, різниця між страховим відшкодуванням такої шкоди і фактичним її розміром, яка становить 565 453,17 грн. (п`ятсот шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят три гривні 17 коп.), підлягає стягненню з завдавача шкоди – Відповідача у зв`язку з пошкодженням в результаті ДТП, вчиненої Відповідачем, належного Позивачу транспортного засобу останній було завдано також і моральної шкоди.
Перш за все варто зазначити, що в наслідок протиправних дій Відповідача Позивач отримала сильний стрес та дуже злякалася, була змушена змінити свій звичний режим життя та вживати заходів, спрямованих на відновлення свого порушеного права, зокрема звернення до страховика для отримання страхового відшкодування, визначення майнової шкоди внаслідок його пошкодження.
Крім того, Позивач пережила стрес та сильне хвилювання внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу.
Щоб придбати пошкоджений в результаті протиправних дій Відповідача автомобіль, Позивач довгий час заощаджувала кошти, обмежуючи себе в інших потребах. Розуміння того, що придбаний нею ціною таких зусиль транспортний засіб так сильно пошкоджений, викликає сильні хвилювання в Позивача і тепер.
Крім того, Позивач є першим власником пошкодженого автомобіля, придбавала його в автосалоні, берегла та доглядала за ним, тому розуміння того, що такий автомобіль ніколи не матиме того стану, в якому перебував до ДП, завдають переживань Позивачу та душевних страждань.
Тому, враховуючи характер та обсяг заподіяних моральних страждань, яких зазнала Позивач, керуючись принципами розумності та справедливості, розмір заподіяної їй моральної шкоди Позивач оцінює в 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.).
Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 01.04.2026 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень.
22.04.2026 року від представника відповідача адвоката Черних В. О. надійшов відзив з котрого вбачається, що відповідачку про розмір страхового відшкодування до моменту подання позову не повідомляли, а тому відповідачка була впевнена, що розмір страхового відшкодування покриває всі витрати спричинені даною ДТП, відтак будь-яких заперечень щодо вказаної суми відповідачка до цього часу не заявляла.
Разом з тим, з поданого позивачем позову вбачається, що розмір сплаченого страхового відшкодування не покриває витрати на відновлення транспортного засобу позивачки.
Відтак, відповідачка через свого представника 10.04.2026 звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» з проханням надати копії відповідних документів, на підставі яких було визначено суму страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 12 грудня 2025 року о 18:19 в м. Києві по вул. Сім`ї Кульженків, між ТЗ Lancia Musa н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілем Mazda «CX5», номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 . За можливості прошу надати копію звіту із страхової справи.
На вказаний запит ПрАТ «СК «ВУСО» було надано відповідь в якій повідомлено про те, що розмір страхового відшкодування визначений на підставі ремонтної калькуляції №2494195 від 12.12.2025 року, в межах страхових сум полісу, а тому звіт не складався.
До вказаної відповіді було долучено ремонтну калькуляцію №2494195 від 12.12.2025, з якої вбачається, що вартість ремонту транспортного засобу Mazda «CX5» з ПДВ становить 432 781, 62 грн.
В той же час, за звітом №50/04.01.26 від 05 січня 2026 року виготовленого ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_4 вбачається, що вартість відновлювального ремонту КТЗ Mazda «CX5»: становить 925 745,13 грн., що є більшим у понад два рази від визначеного розміру збитків страховою компанією.
Відповідачка заперечує проти відшкодування шкоди саме в такому розмірі, оскільки фактично характер ДТП та ушкодження завдані при ньому, не дають можливості навіть припускати такого розміру пошкоджень.
До того ж, безпосередньо у своїй заяві від 15.12.2025 ОСОБА_1 про страхову виплату звертала увагу на тому, що орієнтований розмір збитку становить 400 000 грн.
Враховуючи вищевикладене просила відмовити у задоволені позовних вимог.
13.05.2026 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.
Заява обгрунтована тим, що у поданій 27.03.2026 позовній заяві Позивач просить стягнути на її користь з Відповідача, зокрема матеріальну шкоду в розмірі 565 453,17 грн. обґрунтовуючи це тим, що така шкода завдана внаслідок пошкодження належного Позивачу автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті вчинення Відповідачем ДТП та становить різницю між вартістю матеріального збитку, визначеного на підставі проведеної на замовлення Позивача оцінки, та страховим відшкодуванням, виплаченим на користь Позивача страховиком.
Варто зазначити, що станом на дату подання позовної заяви Позивачем, належний їй автомобіль «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження якого є предметом позову у даній справі, перебував у пошкодженому вигляді та не був відновлений.
Разом з тим, після подання позовної заяви у даній справі, у зв`язку з необхідністю у транспортному засобі та неможливістю подальшого зволікання у проведенні його відновлення, Позивачем 02.04.2026 було укладено з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 Договір на виконання робіт щодо відновлення пошкодженого з вини Відповідача транспортного засобу «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 .
Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. вказаного Договору предметом Договору є надання послуг по ремонту та фарбування автотранспортного засобу «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . Виконавець, яким є фізична особа- підприємець ОСОБА_5 , зобов`язується відремонтувати, пофарбувати та передати автотранспортний засіб Замовнику, яким є Позивач, а замовник зобов`язується прийняти згідно Акту виконаних робіт та сплатити згідно Рахунку на оплату.
06.05.2026 у зв`язку з виконанням всіх необхідних для відновлення автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , робіт, Позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 було підписано Акт виконаних робіт до Договору від 02.04. 2026.
Варто зазначити, що частина деталей, необхідних для відновлення автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , Позивачем була придбана самостійно, що підтверджується рахунком на оплату № 96 від 20.03.2026, оформленим Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 .
Крім того, 08.05.2026 на замовлення Позивача було завершено відновлення системи кондиціонування автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується Актом виконаних робіт № 471466 від 08.05.2026.
Таким чином, станом на даний момент належний Позивачу транспортний засіб «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджений з вини Відповідача, повністю відновлений. При цьому, таке відновлення було здійснено після подання позовної заяви, що розглядається у межах даної справи.
Загальний розмір витрат Позивача, понесених у зв`язку із здійсненням відновлювального ремонту автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в результаті вчиненої з вини Відповідача ДТП, становить 544 036 грн. 00 коп.
Отже, у випадку проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, розмір завданих збитків буде становити вартість такого відновлювального ремонту транспортного засобу.
Як вже зазначалося вище, реальна вартість матеріалів та робіт, затрачених Позивачем відновлення автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , після його пошкодження в результаті ДТП з вини Відповідача становить 544 036 грн. 00 коп.
Однак, у зв`язку з тим, що транспортний засіб «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , на момент подання позовної заяви у даній справі не був відновлений, Позивачем розмір матеріального збитку було визначено на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 50/04.01.26 від 05 січня 2026 року, складеного за наслідками проведення оцінки на замовлення Позивача суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 в розмірі 815 453,17 грн. 
Таким чином, у зв`язку з тим, що розмір фактично понесених Позивачем витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого в результаті ДТП з вини Відповідача транспортного засобу «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , є меншим аніж розмір матеріального збитку, визначеного на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 50/04.01.26 від 05 січня 2026 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , що зумовлює також і зменшення різниці між такими сумами та страховим відшкодуванням, отриманим Позивачем, останній вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог в частині відшкодування матеріального збитку до 294 036,00 грн., що становить різницю між фактично понесеними Позивачем витратами на здійснення відновлювального ремонту вказаного вище автомобіля та страховим відшкодуванням, виплаченим на користь Позивача страховиком.
Водночас у зв`язку із зміною цією заявою підстав позову, а саме зазначення такими обставин здійснення Позивачем відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , виникла необхідність у поданні доказів на підтвердження таких обставин, які з позовною заявою Позивачем не були подані.
При цьому варто зазначити, що такі докази Позивачем не були подані з позовною заявою з об`єктивних та незалежних від неї причин, оскільки на момент подання позовної заяви такі докази не існували та про їх виникнення в майбутньому Позивач не мав підстав вважати.
Більше того, рішення про проведення відновлювального ремонту неодноразово згаданого вище автомобіля Позивачем було прийняте після подання позовної заяви, що розглядається у даній справі у зв`язку з виникненням гострої потреби у транспортному засобі, яка виникла після подання позовної заяви у даній справі.
Подаючи позовну заяву, що розглядається у даній справі, Позивач очікувала здійснювати відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля за кошти, які будуть отримані від Відповідача за наслідком розгляду даної справи, та не планувала проводити такий ремонт до завершення розгляду судом цієї справи. Однак такі плани Позивача були змінені внаслідок зміни обставин після подання позовної заяви.
Враховуючи вищевикладене просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 294 036,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав зменшені позовні вимоги.
Представник відповідача вказував про часткове визнання позову з огляду на докази, які дійсно підтверджують вказану суму у зменшених позовних вимогах та про сплату шкоди відповідно до акту проведених робіт.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
В судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2025 о 18:19 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Lancia Musa», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Сім`ї Кульженків при зміні напрямку руху, не впевнилася в безпечності, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 (надалі – Позивач) та який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями Відповідач порушила пункт 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 26.02.2026 у справі № 756/20757/25 Відповідачку було визнано винною у вчиненні за вказаних вище обставин адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Разом з тим, в результаті описаної вище дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася в наслідок неправомірних дій Відповідачки, механічні пошкодження отримав автомобіль «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є Позивач.
Таким чином, означеними вище протиправними діями Відповідача, Позивачу завдано матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу.
Як вбачається із Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 50/04.01.26 від 05 січня 2026 року, складеного за наслідками проведення оцінки суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , становить 815 453,17 грн. (вісімсот п`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят три гривні17 коп.).
Разом з тим, листом від 19.01.2026 вих. № 2494195 ПрАТ «СК «ВУСО» повідомило позивача про прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з вказаною вище ДТП. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» Позивачу 19.01.2026 в розмірі 250 000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.).
Водночас позивач вважає, що наявні достатні підстави для стягнення на його користь з відповідача різниці між вартістю матеріального збитку та страховим відшкодуванням в розмірі 565 453,17 грн. (п`ятсот шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят три гривні 17 коп.), а також моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), 
Як вже зазначалося вище, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження належного їй автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , становить 815 453,17 грн. (вісімсот п`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят три гривні17 коп.).
Оскільки цивільно-правова відповідальність позивача як власника наземного транспортного засобу «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована страховим полісом № 233934785 в ПрАТ «СК «ВУСО», а цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована полісом № 229329655 в ПАТ «НАСК "ОРАНТА», позивач звернулася в порядку прямого врегулювання за отриманням страхового відшкодування за завдану Відповідачем шкоду до свого страховика - ПрАТ «СК «ВУСО», та 19.01.2026 отримала страхове відшкодування в розмірі 250 000,00 грн. (а.с.8-42)
Відповідачка через свого представника 10.04.2026 звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» з проханням надати копії відповідних документів, на підставі яких було визначено суму страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 12 грудня 2025 року о 18:19 в м. Києві по вул. Сім`ї Кульженків, між ТЗ Lancia Musa н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілем Mazda «CX5», номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 . За можливості просила надати копію звіту із страхової справи.
На вказаний запит ПрАТ «СК «ВУСО» було надано відповідь в якій повідомлено про те, що розмір страхового відшкодування визначений на підставі ремонтної калькуляції №2494195 від 12.12.2025 року, в межах страхових сум полісу, а тому звіт не складався.
До вказаної відповіді було долучено ремонтну калькуляцію №2494195 від 12.12.2025, з якої вбачається, що вартість ремонту транспортного засобу Mazda «CX5» з ПДВ становить 432 781, 62 грн. (а.с.69-72, 76-91)
06.05.2026 у зв`язку з виконанням всіх необхідних для відновлення автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , робіт, позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 було підписано Акт виконаних робіт до Договору від 02.04. 2026, частина деталей, необхідних для відновлення автомобіля «Mazda CX5», номерний знак НОМЕР_2 , Позивачем була придбана самостійно, що підтверджується рахунком на оплату № 96 від 20.03.2026, оформленим Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (а.с.98-108)
Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019 справа №676/518/17).
Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.
Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК).
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в)причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» в редакції, чинній на час виникнення правовідносин).
Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.
Відповідно до ст. 33 Закону України №1961-IV«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний письмово надати страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Відповідно до абз. 4 п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.
Як передбачено п.п. 33.1.1 - 33.1.4, абз. 1, 2 п. 33.2 ст. 33 згаданого вище Закону №1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (ч. 33.3 ст. 33 згаданого Закону №1961-IV).
Згідно із п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, враховуючи докази, що свідчать про відновлювальні роботи авто, що наявні у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь матеріальної шкоди у розмірі 182781,62 грн., як вартість відновлювального ремонту транспортного засобу.
Що стосується позовних вимог про відшкодування позивачу відповідачем моральної шкоди у розмірі 50000 грн. 00коп., то слід зазначити наступне:
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст. 1167 ЦК України).
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.
Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).
ЄСПЛ у справі «THOMA v. LUXEMBOURG» № 38432/97 від 29.03.2001 використав принцип, за яким сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.
При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається, зокрема в рішеннях ЄСПЛ, який виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Так, у рішеннях «THOMA v. LUXEMBOURG», «CALOCv. FRANCE» та «NIEDBALAv. POLAND» ЄСПЛ дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку про те, що доведеними є обставини про пошкодження відповідачем рухомого майна, належного позивачу.
Відповідно, суд вважає обґрунтованими та доведеними обставини й про те, що йому завдано відповідачем моральної шкоди. Враховується наявність встановлених фактів пошкодження майна позивача, протиправність дій відповідача щодо позивача, глибина душевних страждань (наявність негативних наслідків- негативні емоції, пригнічений стан, які досягли рівня страждань, необхідність прикладати додаткових зусиль для організації свого життя) та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості необхідно зменшити розмір моральної шкоди, визначеної позивачем, враховуючи встановлені судом обставини справи та досліджені докази та стягнути з відповідача на користь позивача 35000,00 грн. моральної шкоди.
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судового збору у розмірі 2605,65 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 14, 76-83, 141, 176, 259, 268 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167, 23 ЦК України, суд 

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , 182 781 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот вісімдесят одну) гривню 62 (шістдесят дві) копійки по відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2605 (дві тисячі шістсот п`ять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок. 
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 09 липня 2026 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 09.07.2026 року.

Суддя Кисіль О. А.